ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року 
м. Харків

Справа № 636/2295/19
Провадження № 22-ц/818/1898/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кругової С.С.,
суддів  Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ,
Відповідач:  ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, 

за апеляційною скаргою представника  ОСОБА_1 - адвоката Заворотнього Антона Валерійовича на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 21 січня 2020 року, постановлену суддею Дьоміною О.П., -

в с т а н о в и в :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн за договором позики.

Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 21 січня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики зупинено до набрання законної сили рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, яка перебуває на розгляді у Київському районному суді м. Харкова. 

Ухвала суду мотивована відсутністю об`єктивної можливості розгляду справи за позовом ОСОБА_1 щодо стягнення боргу за договором позики до набрання законної сили судовим рішенням у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, представник  ОСОБА_1  - адвокат Заворотній А. В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не обґрунтував своє рішення щодо наявності встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі. Вважає, що матеріали справи містять всі докази, які обґрунтовують позовні вимоги та дозволяють у повній мірі встановити та оцінити всі обставини даної справи, необхідні для вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції зупинив провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України. 

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду і зазначає про таке.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 частини першої статті                251 цього Кодексу, до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Така підстава зупинення провадження застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав заявлених у цій справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Відповідні норми спрямовані, зокрема, на попередження ухвалення судових рішень, виходячи з доказів і встановлених на їх підставі обставин, які можуть бути спростованими рішенням у іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначені положення законодавства, обов`язкове зупинення провадження зумовлює неможливість подальшого розгляду справи, що полягає у тому, що обставини, які є підставою позову або заперечень проти нього, є предметом дослідження в іншій справі і рішення суду безпосередньо впливає на вирішення спору або у такій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у цивільній справі, вимог чи умов від яких залежить можливість її розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що у червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь грошові кошти у розмірі 600 000,00 грн за договором позики.

В липні 2019 року представник відповідача звернувся з заявою про ознайомлення з матеріалами справи і надав суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що відповідач договір позики з позивачем не укладав і не підписував ( а.с. 37,62).

17 вересня 2019 року представник відповідача звернувся з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи, яке було судом задоволено.

27 листопада 20119 року в судовому засіданні представник відповідача відмовився від проведення почеркознавчої експертизи, посилаючись на перебування відповідача у Республіці Польща і немоливістю прибуття для відібрання зразків почерку, а також зазначив, що у відповідача відсутні кошти для оплати експертизи.

21 січня 2010 року в судовому засіданні представник відповідача просив зупинити провадження у справі посилаючись на те, що в провадженні Київського райсуду м.харкова знаходиться справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним.

Дійсно ухвалою Київського районного суду м. Харковавід 17 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним (а.с. 119).

Отже, судова колегія враховуючи вищенаведене, дійшла висновку , що зупинення справи може призвести до необґрунтованого затягування її розгляду.

У матеріалах справи відсутні докази, які дають підстави стверджувати, що відповідач і його представники добросовісно користувались своїми процесуальними правами і існували перешкоди для пред"явлення зустрічного позову в даній справі про визнання договору позики недійсним.

Заявивши клопотання про проведення експертизи, потім відмовившись від нього, при цьому стверджуючи, що відповідач не підписував договір позики, він звернувся з окремим позовом про визнання договору позики недійсним до іншого суду, що свідчить про небажання сприяти суду в своєчасному розгляді справи про стягнення боргу.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність встановлених процесуальним законом підстав для зупинення провадження у даній справі, так як зібрані у справі докази дозволяють суду встановити та оцінити наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, та наявність чи відсутність підстав для стягнення боргу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись п. 6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391, 423 ЦПК України, суд –

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 - адвоката Заворотнього Антона Валерійовича – задовольнити.

Ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 21 січня 2020 року – скасувати. Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями. В силу п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                         О.В. Маміна

                                                                       Н.П. Пилипчук