Номер провадження: 33/813/371/20
Номер справи місцевого суду: 947/1203/20 
Головуючий у першій інстанції Чаплицький В. В. 
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Янковської Ю.Л., прокурора Ляховченко І.А., правопорушника ОСОБА_1 , захисника Шкрібляк М.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Маліна Марк-Ернеста Олександровича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року,

встановив:
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
Встановлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи з листопада 2015 року на службі в Національній поліції України, з 11 лютого 2019 року на посаді інспектора-криміналіста слідчого відділення Таїровського ВП Київського ВП в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області, маючи спеціальне звання – старший лейтенант поліції, та спеціальний жетон з індивідуальним номером – 0040716, перед звільненням зі служби в поліції та припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, несвоєчасно подав електронну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги передбачені ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», чим порушив ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
Не погодившись з прийнятим рішенням, 10 лютого 2020 року адвокат Малін М.-Е. О. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) протокол відносно ОСОБА_1 був складений 20.01.2020 року, а днем виявлення факту правопорушення слід вважати 18.09.2019 року – день подання декларації «перед звільненням», тобто за межами тримісячного строку, як це передбачено ст. 38, 247 КУпАП; 2) ОСОБА_1 був звільнений 10.09.2019 року, проте подав декларацію «перед звільненням» лише 18.09.2019 року, оскільки звільнення відбулось за волевиявленням працедавця, а ОСОБА_1 не був обізнаний про дату цієї події та йому не вистачило часу для зібрання достовірних відомостей, в тому числі від членів своєї родини для заповнення декларації; 3) в діях ОСОБА_1 відсутня вина в формі умислу, тому відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.
В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явились правопорушник ОСОБА_1 та захисник Шкрібляк М.І., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили суд її задовольнити.
Прокурор Ляховченко І.А. звернув увагу суду та правопорушника на ту обставину, що строк подання апеляційної скарги був пропущений, при цьому ОСОБА_1 та його захисник питання поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції не порушували. За вказаних обставин прокурор просив суд повернути апеляційну скаргу апелянту.
Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , який підтвердив, що був присутнім під час проголошення постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року, та його захисника адвоката Шкрібляк М.І., яка просила в усній формі поновити строк на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 був присутнім в судовому засіданні під час розгляду його справи (а.с. 40-43).
Таким чином, ОСОБА_1 був обізнаний про прийняте судом першої інстанції рішення відносно нього 29 січня 2020 року, саме з цього дня розпочався перебіг 10-ти денного строку на апеляційне оскарження постанови суду.
Апеляційна скарга на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року була подана адвокатом Маліним М.-Е. О. в інтересах правопорушника ОСОБА_1 10 лютого 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження. 
Зазначене було також визнано та підтверджено правопорушником ОСОБА_1 та його захисником Шкрібляк М.І. в суді апеляційної інстанції.
При цьому усне клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, заявлене адвокатом Шкрібляк М.І. в судовому засіданні апеляційного суду не приймається до уваги, оскільки це не передбачено діючим законодавством.
За таких обставин, відповідно до положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, що її подала, у зв`язку з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Разом з тим, апелянту слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження, або, якщо такий строк пропущений, разом із клопотанням про поновлення процесуального строку.

На підставі викладеного, керуючись статями 289, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя Одеського апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану через представника - адвоката Маліна Марк-Ернеста Олександровича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2020 року повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов