У х в а л а  
 
20 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 212/10444/19
провадження № 61-7790 ск 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Кузнєцова В. О.,
 
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,
 
В с т а н о в и в:
 
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я,у сумі 250 380,00 грн.
 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь       ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 79 999,00 грн, без урахування податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів; стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судові витрати у сумі 799,00 грн.
 
Не погодившись із даним рішенням суду, ОСОБА_1 та ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» було подано апеляційні скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, а апеляційну скаргу ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» залишено без задоволення: рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року змінено та збільшено розмір моральної шкоди, стягнутої з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 з 79 999,00 грн до 100 000,00 грн; змінено розмір стягнутого з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судового збору з 799,00 грн до 1 000,00 грн; в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін; стягнуто з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», за подання апеляційної скарги позивачем, на користь держави судовий збір у розмірі 1 500,00 грн
 
06 травня 2020 року представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»- Литвиненко С. В., надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду  м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року.
 
У касаційній скарзі представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»- Литвиненко С. В., просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області     від 21 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду     від 09 квітня 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
 
Дослідивши касаційну скаргу ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;       в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на       01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Згідно з пунктам 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.
 
Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі становить 250 380,00 грн, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00*250=525 500,00 грн).
 
Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.
 
Разом із цим, у касаційній скарзі представник ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» - Литвиненко С. В., зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Наведені заявником аргументи суд вважає необґрунтованими, оскільки вони є виключно її суб`єктивними судженнями та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з фактичними обставинами, встановленими судами першої та апеляційної інстанцій, і жодних належних обґрунтувань, з посиланням на відповідні рішення суду касаційної інстанції,того, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, у касаційній скарзі не викладено.
 
Інших належних та обґрунтованих доводів, які б свідчили про можливість відкриття касаційного провадження у даній справі, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України,у касаційній скарзі не наведено, а тому суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
З урахуванням указаного, оскільки ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат»  подало касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
У х в а л и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною                 скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 лютого 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 квітня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження здоров`я.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          В.М. Ігнатенко

 
                                                                                                                      В. С. Жданова

 
                                                                                                                      В. О. Кузнєцов