ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5134/20 Справа № 214/459/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Попов В. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони справи :
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, ухваленого суддею Поповим В.В. в м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 10 березня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання.
В мотивування заявлених вимог зазначила, що сторони перебували у шлюбі. Від шлюбних відносин мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг повноліття та продовжує навчання на денній форми в Криворізькому державному комерційно-економічному технікумі, зі строком навчання до 31.01.2021 року, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, проживає разом з нею. Позивач не працює не має змогу утримувати сина. Відповідач є рідним батьком повнолітнього, зобов`язаний надавати синові матеріальну допомогу, тому вона просила суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця до закінчення сином навчання.
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 22.01.2019 року і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років.
       Не погоджуючись із рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість рішення суду, на порушення судом норм матеріального та процесуального права,  неповне дослідження доказів, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що судом не ураховано, дохід який отримує відповідач, який надає йому можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. Судом безпідставно враховано медичні довідки надані відповідачем щодо стану його здоров`я та стану здоров`я його дружини, як підставу для зменшення розміру стягнутих аліментів, оскільки вони датовані 2015-2017р.р. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду, як законне та обґрунтоване залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. В мотивування відзиву зауважив, що кожного місяця сину надавав допомогу в розмірі прожиткового мінімуму за рік ним добровільно перераховано більше 25000 грн. 
Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, наданого відзиву колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який згідно свідоцтва про розірвання шлюбу розірваний 04 жовтня 206 року (а.с.3).
У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком зазначений ОСОБА_2 (а.с.4). 
Згідно довідки №04 від 14 січня 2019 року ОСОБА_3 навчається на бюджетній основі на 1-му курсі денної форми навчання в Криворізькому державному комерційно-економічному технікумі, строк навчання до 31.01.2021 року (а.с.8).
З довідки №54 Криворізької об`єднаної міської довідко-інформаційної служби від 08 січня 2019 року, зареєстроване місце проживання повнолітнього ОСОБА_3 разом з позивачем ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 (а.с. 9).
Позивач ОСОБА_1 працює провідним бухгалтером у Територіальному центрі соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Криворізького району. Згідно довідки про доходи за період з 11.02.2019 року по 30.09.2019 року нарахований дохід становить 51246,64 грн. 64 коп. Середньомісячний заробіток становить 6405,83 грн. (а.с.124).
Відповідач ОСОБА_2 працює керівником групи бухгалтерського обліку центральної бухгалтерії в АТ «Криворіжгаз». Згідно довідки про доходи нарахований сукупний дохід за період з 01.01.2019 року по 31.01.2020 року становить 303569,07 грн. Середньомісячний розмір заробітної плати становить 25297,42грн. (а.с.155).
Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , яка не працює, перебуває на його утриманні (а.с.83). Відповідач має ряд хронічних захворювань, що підтверджуються медичними довідками (а.с.45-47).
З відповідача на підставі його заяви починаючи з 04.01.2019 року, після досягнення сином повнолітня, щомісяця утримуються аліменти у розмірі прожиткового мінімуму, що підтверджується відповідними довідками про відрахування із його заробітної плати (а.с.32-35, 39-41, 97-104, 108-109, 112, 117, 120, 122, 136, 138, 144-145, 157).
Задовольняючи частково позовні вимоги позивача та стягуючи з відповідача аліменти на період навчання повнолітнього сина в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи з 22 січня 2019 року на період навчання ОСОБА_3 , але не більше ніж до 23 років, суд першої інстанції виходив з майнового стану сторін, обов`язку батьків утримувати своїх повнолітніх дітей за умови навчання в учбовому закладі.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача  ОСОБА_2 аліментів на користь позивача, з якою проживає повнолітній син на період його навчання, що повністю узгоджується з приписами ч. 1 ст. 199 СК України. Також, колегія суддів погоджується із визначеним судом розміром аліментів.
       Покладаючи на відповідача обов`язок зі сплати аліментів на користь позивача, суд першої інстанції виходив з факту досягнення ОСОБА_3 повноліття й продовження ним навчання, при цьому визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд урахував обставини, що мають значення по справі, в тому числі й можливість відповідач сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, перебування на його утриманні дружини, яка не працює.
Так, відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина, інші обставини, що мають істотне значення. 
Відповідно до ч.2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
  Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Колегія суддів не може визнати обґрунтованими доводи апеляційної скарги позивача, що при визначенні розміру аліментів, суд не взяв до уваги матеріальне становище відповідача та його спроможність сплачувати аліменти на утримання сина у більшому ніж визначено судом розмірі.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Матеріалами справи доведений факт того, що дружина відповідача не працює через стан здоров`я, у зв`язку з чим, перебуває на утриманні у відповідача. 
Враховуючи вимоги Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» , встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу на місяць на час розгляду справи становить 2218 грн.
Відповідач ОСОБА_2 після досягнення сином повнолітня, за власною згодою щомісячно сплачував на утримання сина визначений законом прожитковий мінімум.
З огляду на розмір середньомісячної заробітної плати відповідача, який становить 25297,42 грн., розмір стягнутих аліментів в 1/8 частини, визначений судом першої інстанції буде складати 3162,17 грн. що забезпечить повнолітньому сину достатній рівень матеріального забезпечення, що перевищує мінімально гарантований прожитковий мінімум. 
       З огляду на покладений обов`язок обох батьків забезпечувати належний рівень життя повнолітньому сину, який продовжує навчання, колегія суддів прийшла до переконання, що визначний розмір аліментів який стягнутий з батька 1/8 частини доходу відповідача та утримання позивача, з якою проживає ОСОБА_3 забезпечить повнолітньому достатній рівень для належного рівня його життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 березня 2020 року, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 28 травня 2020 року.

Головуючий:
Судді: