ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 160/3296/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Ясенової Т.І. (доповідач),
                               суддів:  Головко О.В., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року (суддя суду 1 інстанції Конєва С.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила, з урахуванням уточнених позовних вимог: 
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. за її вибором згідно ч.2  ст.10 Закону №1058-ІV;
- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком по статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 12.10.2018р.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування посилається на те, що з 12.11.1996 позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог  Закону №1788, а з 01.01.2004р. набув чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003р. 
12.11.2018 позивачу виповнилося 67 років і вона набула права на пенсію за віком за нормами  Закону №1058-ІV від 09.07.2003р., а тому вона звернулася до пенсійного органу із заявою щодо перерахунку раніше призначеної їй пенсії за віком по Списку №1 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак отримала відмову. 
Вказане стало підставою звернення позивача до суду з позовом, в якому заявник просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов в повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без 
задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
В обґрунтування посилається на те, що пенсія за віком на пільгових умовах, що призначалась до жовтня 2017 року за нормами статті 13 «Про пенсійне забезпечення» та пенсія  за віком на пільгових умовах, що призначалась за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після жовтня 2017 року є одним видом пенсії за віком.
Станом на 12.11.1996 ОСОБА_1 досягла віку 45 років. Її загальний страховий стаж становить 28 років, в тому чисті стаж роботи за Списком №1 в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці, який враховується для визначення права на пільгову пенсію - 10 років 04 місяці 12 днів.
Отже, позивачу було призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 12.11.1996.
Відповідно до вимог  статті 311 КАС України  справа розглянута в порядку письмового провадження.
Перевіривши судове рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що з 12.11.1996 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком по Списку №1, призначену відповідно до вимог  ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копією протоколу №4029 від 14.11.1996р., наявною в матеріалах справи.(а.с.41)
12.10.2018 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про перерахунок її пенсії (пільговий стаж) відповідно до ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до якої додала довідку ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» №56 від 01.10.2018 уточнюючу пільговий характер роботи та умови праці за період з 01.07.1986 по 30.03.2009 за Списком №1, що підтверджується копіями відповідної заяви та довідки. (а.с.16, 56-57)
Розпорядженням від 22.10.2018р. по особовому рахунку № НОМЕР_1 позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав. (а.с.58)
Листом від 31.10.2018 №70/03/22-19  позивачу повідомлено про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки №56 від 01.10.2018 про підтвердження періоду роботи на пільгових умовах за Списком №1 на «Павлоградському хімічному заводі» з 01.07.1986 по 30.03.2009 у зв`язку з тим, що вказаний пільговий стаж вже було зараховано позивачу при призначенні їй пенсії. (а.с.11)
19.11.2018 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується її копією. (а.с.35)
Листом від 29.11.2018№86/03.22-19  відповідач повідомив позивача про те, що їй вже була призначена пенсія за віком з 12.11.1996р. з урахуванням пільгового стажу роботи за Списком №1, а також і враховуючи, що  ст.114 Закону №1058  набрала чинності з 01.10.2017р., відсутні підстави для призначення вдруге позивачеві пенсії за віком відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується його копією. (а.с.36)
Листом від 05.02.2019№1363/Ф-07 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для переведення позивача на пенсію відповідно до ст.114 Закону №1058, оскільки позивач використала своє право на призначення довічної пенсії за віком. (а.с.13)
Відповідно до пункту «а» ч.1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788), у редакції чинній на момент призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 - 12.11.1996, було визначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, зокрема, жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), який, згідно преамбули, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Таким чином, з 1 січня 2004 року Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.
Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Пунктом 16 наведеного розділу Закону №1058 визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Законом України «Про пенсійне забезпечення»  застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (01.10.2017р.) мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Положеннями статті 9 Закону №1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до положень Закону №1788 може бути призначена пенсія за вислугу років.
Статтею10 Закону №1058 визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
З аналізу вищевказаних норм чинного законодавства вбачається, що чинним пенсійним законодавством України передбачено чотири види пенсій, при цьому, особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.
При цьому, особи, які працювали на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте, вид пенсії, що їм призначається - це пенсія за віком, яка згідно вищенаведених положень законодавства призначається, перераховуються та виплачується у відповідності до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що з 12.11.1996 позивачу призначено пенсія за віком  на пільгових умовах по Списку №1 згідно до вимог  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується копією протоколу №4029 від 14.11.1996р., наявного в матеріалах справи. (а.с.41)
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» №2148 від 03.10.2017р. (далі - Закон №2148) Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» доповнено розділом XV-1 "Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян", зокрема, статтею 114, п.1 ч.2 якої встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
19.11.2018 позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», посилаючись на вищевказані зміни у чинному законодавстві. (а.с.35)
Управління Пенсійного фонду, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 по статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» посилався на те, що позивач вже отримує довічну пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Таким чином, оскільки позивачу призначена і виплачується пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 12.11.1996р., підстави для повторного призначення пенсії одного виду (пенсії за віком) відсутні.
Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
При цьому, вирішуючи спірні правовідносини, судом першої інстанції, відповідно до приписів частини 5 статті 242 КАС України, обґрунтовано враховано правову позицію Верховного Суду висловлену у постановах від 27.02.2019 (справа №336/84/16-а), від 14.05.2019 (справа №337/851/17). 
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 31.03.2020 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров