Єдиний унікальний номер 233/1326/20 
Номер провадження 22-ц/804/1734/20        

Номер провадження 22-ц/804/1734/20 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року                             Донецький апеляційний суд в складі колегії:
                                                                головуючого судді: Новікової Г.В. 
                                                                суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.
     за участю секретаря Ротар Я.Б.

розглянувши у  відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року (ухвалену під головуванням судді Наумик О.О, повний текст складено 17 березня 2020 року) у цивільній справі №233/1326/20 за заявою Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» про забезпечення цивільного позову, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство «АПК-Інвест» (далі ПрАТ «АПК-Інвест») звернулось до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову   про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки  та скасування його державної реєстрації   шляхом накладення обтяження, а саме заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації  речових прав на нерухоме майно щодо земельної ділянки, кадастровий номер 1422481500:14:000:0095, площею 3,6555 га до виконання рішення суду. 
В обґрунтування посилалося на те, що рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 05 березня 2019 року визнано договір оренди земельної ділянки,укладений між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Веліс» незаконним, скасовано запис № 27085888 про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки кадастровий №1422481500:14:000:0095, площею 3,6555 га, яке виникло на підставі договору оренди землі від 07 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс».
11 лютого 2020 року заявнику стало відомо про наявність ще одного договору оренди, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», зареєстрованого 20.09.2019 року Бахмутською районною державною адміністрацією Донецької області всупереч тому, що є діючий договір від 20.02.2014 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , що на їх думку свідчить про свідоме вчинення ними протиправних дій, спрямованих на рейдерське захоплення земельних ділянок, які знаходяться в оренді ПрАТ «АПК-Інвест», а також позбавляє заявника можливості реалізувати (виконати) судове рішення, а саме зареєструвати право оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відношенні земельної ділянки, кадастровий номер 1422481500:14:000:0095 на підставі рішення суду від 21.12.2019 року у справі №233/2211/19. 
Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до істотного ускладнення чи повторно унеможливить виконання рішення суду та не призведе до поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких ПрАТ «АПК-Інвест» має намір повторно звернутися до суду.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року в задоволенні заяви ПрАТ «АПК-Інвест»  відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ПрАТ «АПК-Інвест» просить скасувати ухвалу   суду  першої інстанції  та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову ПрАТ «АПК-Інвест». 
В обґрунтування посилаються на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, оскільки на їх думку судом першої інстанції у порушення вимог ст. 263 ЦПК України не було повно та всебічно досліджено  всі обставини, на які посилався заявник, чим також порушено його гарантію на захист.
Зокрема апелянтом було зазначено, що він має намір повторно звернутись до суду, оскільки не зважаючи на ухвалене Костянтинівським міськрайонним судом   рішення від 05.03.2019 року у справі №233/5198/18 ОСОБА_1 та ФГ «Веліс» 20.09.2019 року повторно зареєстрували  право оренди за останнім земельної ділянки, кадастровий номер 1422481500:14:000:0095. А також не виключає, що відповідачами до моменту прийняття рішення у справі щодо визнання недійсним договору оренди землі буде скасовано запис про його державну реєстрацію та повторно (вже втретє) здійснені аналогічні протиправні дії, а саме укладено новий договір та вчинено запис про реєстрацію права оренди в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що призведе до невиконання судового рішення.
Вважає, що заявлений ним захід забезпечення позову є співмірним та направленим на припинення порушення його права.
У відзиві на апеляційну скаргу представник  ОСОБА_1 - адвокат Болсуновська С.О. просить ухвалу залишити без змін  як законну та обґрунтовану. Вважає, що обраний апелянтом спосіб забезпечення його майбутнього позову та його вимога про забезпечення позову не передбачені законодавством та стосуються невизначених осіб, які не є власником  земельної ділянки.
Вважає, що вимоги ПрАТ «АПК-Інвест» щодо визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного між відповідачами та скасування запису №33332930 від 20.09.2019 року про державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку за ФГ «Велес», чим начебто було порушено право скаржника на оренду земельної ділянки є безпідставними та необґрунтованими.
Рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 05.03.2019 року, на яке посилається ПрАТ «АПК-Інвест» як на підставу своєї заяви про забезпечення позову,  не містить ніяких заборон або обмежень щодо укладення  між ФГ «Веліс» та ОСОБА_1   будь-яких договорів стосовно земельної ділянки, власником якої з 27.06.2018 року є остання. 
Рішення ж Костянтинівського міськрайонного суду  від 10.03.2020 року, на яке також є посилання в заяві про забезпечення позову, не набрало законної сили та теперішній час переглядається судом апеляційної інстанції.
З огляду на викладене ніяких законодавчо закріплених перешкод щодо укладення договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», акту прийому-передачі та відповідної реєстрації не було.  Отже вимоги скаржника порушують права та законні інтереси ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки.
В судове засідання сторони  з`явилася представник ПАТ «АПК-Інвест» -адвокат Гнатенко Ю.Є., інші сторони в судове засідання не з`явилися,про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення повісток (а.с.47-48).
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна  скарга  не підлягає  задоволенню  з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 5 березня 2019 року у цивільній справі №233/5198/18 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Веліс» визнано недійсним Договір оренди земельної ділянки кадастровий № 1422481500:14:000:0095, площею 3,6555 га, укладений 07 липня 2018 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс» та скасувано запис № 27085888 про державну реєстрацію права оренди, яке виникло на підставі договору оренди землі від 07 липня 2018 року, укладеного між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Веліс».  
Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2019 року у цивільній справі №233/2211/19 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» до ОСОБА_1 про переукладення договору оренди земельної ділянки задоволені частково: визнано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:14:000:0095 площею 3,6555 га за орендарем Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 20 лютого 2014 року у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 36. В частині позовних вимог щодо визнання договору оренди землі переукладеним - відмовлено. Вказане рішення не набрало законної сили.  
Підставою для звернення із заявою про забезпечення позову стало те,що 20.09.2019 року ФГ «Веліс» всупереч тому, що існує діючий договір від 20.02.2014 року між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєструвало право оренди землі, номер запису 33332930, на спірну земельну ділянку, кадастровий номер 1422481500:14:000:0095, що унеможливлює для ПрАТ «АПК-Інвест» реалізацію вище згадуваних судових рішень.
Відмовляючи ПрАТ «АПК-Інвест» у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що  право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:14:000:0095, яке виникло на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ «Веліс», зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 16.07.2018 року, щодо недійсності якого заявник має намір звертатися з позовною заявою до суду, вже зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, такий захід як заборона вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо вказаної земельної ділянки не є заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
        Апеляційний суд погоджується з вказаним висновком за наступних підстав.  
Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ч.1 ст.150 ЦПК України  позов забезпечується:
1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;
1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;
2) забороною вчиняти певні дії;
3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;
4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;
5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;
6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;
8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;
9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;
10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ч.10 зазначеної статті не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
      Отже, забезпечення позову - це, по суті обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.
Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). 
Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Отже, в кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.
Звертаючись із заявою про забезпечення позову ПрАТ «АПК-Інвест» посилалось на те, що у лютому місяці 2020 року вони дізнались, що ФГ «Велес» 20.09.2019 року зареєструвало право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:14:000:0095. На їх думку вказані дії унеможливлюють виконання  рішень Костянтинівського міськрайонного суду від 05.03.2019 року та 21 грудня 2019 року та спонукають їх до подання нового позову для захисту свого права  оренди цієї земельної ділянки.
Однак з матеріалів справи вбачається, що рішенням суду від 05.03.2019 року  визнано недійсним договір саме земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:14:000:0095, який укладено між ОСОБА_1 та ФГ «Велес» 07.07.2018 року і  зареєстровано в Державному реєстрі речових прав  на нерухоме майно 16.07.2018 року. Заявник послався на те, що ФГ «Велес» зареєструвало право оренди спірної земельної ділянки 20.09.2019 року, тобто після ухвалення   рішення суду.  Жодних доказів про наявність даної реєстрації або неможливість їх отримання до заяви про забезпечення позову  ПрАТ «АПК-Інвест» не додано.
Суд першої інстанції під час встановлення наявності спору між сторонами  та оцінюючи реальність загрози із невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду за  позовом ПрАТ «АПК-Інвест» прийшов до правильного висновку про те, що такий захід як заборона вчинення реєстраційних дій будь-яким органом державної реєстрації прав на нерухоме майно щодо спірної земельної ділянки не є заходом забезпечення позову, невжиття якого може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в майбутньому.   
Самі лише твердження позивача про можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Отже, відмовляючи у задоволенні заяви ПрАТ «АПК-Інвест»  про забезпечення позовних вимог, суд першої інстанції врахував вимоги зазначених процесуальних норм та обґрунтував, що припущення про утруднення чи неможливість виконання судового рішення у даній справі у майбутньому через не вжиття заходів до забезпечення позову є безпідставним. 
Таким чином доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, то підстав для задоволення скарги і скасування судового рішення з ухваленням нового рішення немає.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на висновок   про залишення апеляційної скарги без задоволення судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покладаються на ПрАТ «АПК-Інвест».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375,  382,384 ЦПК України,  апеляційний суд -   

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АПК-Інвест» залишити без задоволення.
Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 березня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Повний текст постанови складено 06.05.2020 року.

Судді: