ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4465/20 Справа № 201/1633/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року         колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження, без повідомлення учасників справи, в м.Дніпро апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року по справі за позовом  ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальності «ДІЄСА» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

       У лютому 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом до  ТОВ «ДІЄСА» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної шкоди.
       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 передано за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
       Не погодившись з такою ухвалою суду,  ОСОБА_1  звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
       Апеляційна скарга мотивована наступним: судом першої інстанції не враховано, що даний позов може пред`являтись також відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України за місцем завдання шкоди чи виконання договору; магазин “Ельдорадо” №113 ТОВ “ДІЄСА”, де позивачем укладено договір купівлі—продажу, розташований по АДРЕСА_1 .
       Згідно з п.1 ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.
       Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
       Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, її розгляд здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику. 
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Місцевий суд, передаючи за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська дану цивільну справу виходив з того, що частиною 5 ст.28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору, однак згідно копії паспорта позивача, доданої до позовної заяви, його зареєстрованим у встановленому законом місцем проживання є АДРЕСА_2 , тобто у Шевченківському (колишній Бабушкінський) районі м.Дніпро, також з позовної заяви та доданих до неї документів, а також обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, не вбачається, що місцем завдання шкоди позивачу за цим позовом є саме АДРЕСА_1 .Набережна АДРЕСА_1 86, як зазначено у позовній заяві, оскільки на підтвердження вищенаведеного позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що вказану шкоду відповідачем чи іншою особою завдано саме за вищевказаною адресою, а тому не можуть бути взяті до уваги посилання позивача, що вказана справа підсудна цьому суду.
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
       Згідно ч.5 ст.28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.
       Так, правила визначення місця виконання зобов`язання передбачені статтею 532 ЦК України.
       Відповідно до частини першої статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі.
       За роз`ясненнями, що містяться в пункті 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, правила визначення місця виконання зобов`язання передбачено ст.532 ЦК. При цьому слід ураховувати, що правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких, з урахуванням їх особливостей, можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена (наприклад, п.4 ч.1 ст.532 ЦК) і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності. 
       З матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено договір роздрібної купівлі-продажу, який врегульовано ч.1 ст.698 ЦК України.
       Відповідно до ч.1 ст.698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його.
       Зі змісту вказаної статті не вбачається, що передача покупцеві товару має відбуватися в певному місці, специфіка договору роздрібної купівлі-продажу не передбачає визначення такої особливості виконання зобов`язання.
       Таким чином,договір роздрібної купівлі-продажу не належить до договорів, виконання яких можливе лише у певному місці, у самому договорі сторонами не зазначено місце його виконання відповідно до ч.1 ст.532 ЦК України, у зв`язку з чим колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що даний позов може бути розглянутий за місцем виконання договору.
       Крім того, колегія суддів відхиляє також доводи апеляційної скарги про те, що спір має розглядатися за місцем завдання шкоди, місцевий суд вірно зазначив, що позивач будь-яких доказів завдання шкоди саме за місцем знаходження магазину суду не надав. 
       За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу залишити без змін.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 

       Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

       Повний текст постанови складено 15 квітня 2020 року.

               Головуючий:                                                Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р.

                                                                               Макаров М.О.