Ухвала 
21 травня 2020 року
м. Київ
справа № 2-2630/03
провадження № 61-14624св19
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Штелик С. П. (суддя-доповідач), Калараш А. А., Сімоненко В. М., 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на будівлю, за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду в складі судді            Каратаєвої Л. О. від 19 червня 2019 року,      
 
В С Т А Н О В И В:
 
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська                    від 06 листопада 2003 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.
Визнано дійсною угоду купівлі-продажу будівлі насосної станції по                       АДРЕСА_1 , укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 12 січня 2003 року.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю насосної станції по АДРЕСА_1 . 
З даним судовим рішенням не погодилася Дніпровська міська рада (особа, яка не брала участі в справі та вважає, що суд визнавши право власності за ОСОБА_1 вирішив питання про її права та обов`язки, оскільки земельна ділянка, на якій розташоване спірне нерухоме майно, належить територіальній громаді м. Дніпра, в особі Дніпровської міської ради, та віднесена до земель комунальної власності в силу статей 80, 83 ЗК України та статей 26,60 Закону України "Про місцеве самоврядування») та подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
 
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2019 року відмовлено у прийнятті апеляційної скарги Дніпровської міської ради (особи, яка не брала участі в справі та вважає, що суд своїм рішенням вирішив питання про її права та обов`язки) на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 листопада 2003 року в даній справі. 
 
У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, Дніпровська міська рада, посилаючись на неправильне порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржене судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.   
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи. 
Підстави для виклику сторін відсутні.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
У Х В А Л И В:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину дійсним та визнання права власності на будівлю, за касаційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 червня 2019 року призначити до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення та виклику учасників справив складі п`яти суддів.     
Ухвала оскарженню не підлягає.  
 
Судді:                                                               С. П. Штелик
 
                                                                          А. А. Калараш 
 
                                                                          В. М. Сімоненко