УХВАЛА

23 березня 2020 року 
м. Київ

Справа №  911/2092/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Міщенка І. С. - головуючого, Берднік І. С., Сухового В. Г.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства «Банк Богуслав», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020  року (головуючий - Тищенко О. В., судді - Тарасенко К. В., Шаптала Є. Ю.)  і ухвалу Господарського суду Київської області від 16 жовтня 2019 року (суддя Христенко О. О.) у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілія і Ко»
про звернення стягнення на предмет іпотеки.
ВСТАНОВИВ:
17 березня 2020 року до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Банк Богуслав», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,  (далі - Банк) на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23  січня 2020 року (повний текст складено 11 лютого 2020 року) і ухвалу Господарського суду Київської області від 16  жовтня 2019 року у справі №  911/2092/19, подана 10  березня 2020 року.
Перевіривши матеріали касаційної скарги на відповідність вимогам параграфу 1 глави 2 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Суд зазначає таке.
Відповідно частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Так, Судом встановлено, що оскаржуваною постановою Північного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020 року залишено без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 16 жовтня 2019 року про залишення без розгляду позову Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вілія і Ко» про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
Рішення про залишення зустрічного позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до суду після усунення підстав, які не були враховані судом при постановленні ухвали від 16 жовтня 2019 року, тому її не можна вважати судовим рішенням, яким закінчено розгляд справи. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду 26 лютого 2020  року у справі № 800/98/17.
Правовою підставою для залишення позову без розгляду стали  пункт 4 частини 4 статті 226 і частина 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року.
Відповідно до частини 4 статті 202 цього Кодексу в разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Згідно з пунктом 4 частини 4 статті 226 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року, суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
У касаційній скарзі Банк зазначає, що 16 жовтня 2019 року в день проведення судового засідання перед його початком уповноваженим представником позивача подано заяву про розгляд справи за його відсутності, що виключає застосування наведеної норми.
Проте судом попередньої інстанції встановлено, що заяву про розгляд справи за відсутності Банку було подано вже після проведення підготовчого судового засідання у справі, що підтверджується протоколом судового засідання від 16  жовтня 2019 року, згідно з яким призначене на 10:00 судове засідання закінчилося о 10:10, відміткою працівника відділу документообігу Господарського суду Київської області, відповідно до якої заяву було подано в цей день о 10:40, і інформацією у базі даних «Діловодство спеціалізованого суду» про реєстрацію заяви о 10:50.
Також Банк зазначає про прийняття оскаржених судових рішень за відсутності обґрунтування, яким чином його нез`явлення перешкодило вирішенню спору.
Однак, положення статей 202, 226 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року, не пов`язують можливість залишення позовної заяви без розгляду з необхідністю надання судом оцінки можливості вирішення спору за відсутності представника позивача, який не з`явився на виклик суду, не повідомив про причини неявки, був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду.
Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 вересня 2019  року у справі № 916/3616/15.
Суди попередніх інстанцій встановили, що в судове засідання 16  жовтня 2019  року у справі № 911/2092/19 представник позивача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, до початку судового засідання заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав, хоча про дату, час та місце був повідомлений належним чином.
З огляду на зазначене правильне застосування Північним апеляційним господарським судом і Господарським судом Київської області пункту 4 частини 4 статті 226 і частини 4 статті 202 Господарського процесуального кодексу України у редакції, що діяла до 08 лютого 2020 року, при прийнятті оскаржених судових рішень є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. 
Враховуючи наведене, а також спростування обставинами справи доводів скаржника, Суд визнає касаційну скаргу необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження за цією скаргою на підставі частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, керуючись статтями 2, 234, 287, частиною 2 статті 293, 314 Господарського процесуального кодексу України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Банк Богуслав», від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, на постанову Північного апеляційного господарського суду від 23 січня 2020  року і ухвалу Господарського суду Київської області від 16  жовтня 2019 року у справі №    911/2092/19. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                            І. С.  Міщенко

Судді                                                                                                          І.  С.  Берднік
                                                                                                                      
                                                                                                                   В.  Г.  Суховий