ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 березня 2020 року           справа №200/11336/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Ястребової Л.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 200/11336/19-а (головуючий І інстанції Олішевська В.В., повний текст складено 12.12.2019р. в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом ОСОБА_2 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання неправомірним та скасування відповідного пункту рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2019 року,-

                                                     УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі – позивач) звернулась до суду із адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі – відповідач-1), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі – відповідач-2), в якому просила визнати неправомірним та скасувати відповідний пункт рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2019 року № 88, щодо відмови ОСОБА_2 і призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, зобов`язати Міністерство оборони України призначити одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством, зобов`язати Донецький обласний військовий комісаріат виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_2 у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, в порядку та розмірах, визначених чинним законодавством (а.с. 5-8).
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24 квітня 2019 року вона отримала довідку МСЕК серії 12 ААА № 033042, якою встановлено 10% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини. Відповідно до отриманого листа від 26.07.2019 року № 11/710 Військовим комісаріатом повідомлено, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05.07.2019 року № 88, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової допомоги старшому солдату в запасі ОСОБА_2 , в зв`язку з тим, що ступень втрати працездатності ОСОБА_2 встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби. Позивач вважає, що твердження відповідача про відсутність правових підстав для виплати позивачу одноразової грошової допомоги, оскільки закінчився тримісячний термін після звільнення з військової служби є формальною відпискою та порушенням прав ОСОБА_2 на отримання одноразової грошової допомоги в зв`язку з втратою працездатності відповідно до чинного законодавства. Зазначає, що комісія Міністерства оборони України відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяла всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 71-76).
Не погодившись з таким рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, вважає рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення місцевого суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
На обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивач не знала про внесені зміни до Порядку №975 та встановлення тримісячного строку на подачу документів для призначення виплати одноразової грошової допомоги та не мала можливості надати документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву) скоріше, тому що за період січень-квітень 2019 року проходила повне обстеження та не могла самостійно впливати на встановлені лікарями дати обстежень (а.с. 83-85).
Сторони у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання, тому, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Колегія суддів, заслухавши суддю – доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9,10).
Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_3 , позивач проходила службу в Збройних силах України, з 13.06.2016 року по 30.04.2018 року приймала участь в антитерористичній операції у складі Військової частини НОМЕР_4 на території Донецької області, в період з 30.04.2018 року по 17.01.2019 року приймала участь в Операції Об`єднаних Сил у складі Військової частини НОМЕР_4 на території Донецької області (а.с. 11-13).
26 грудня 2018 року госпітальна військово – лікарська комісія хірургічного профілю Військово – медичного клінічного центру Південного регіону за розпорядженням командира Військової частини НОМЕР_4 від 04 грудня 2018 року № 2203 провела медичний огляд ОСОБА_2 , та встановила, що остання є обмежена придатна до військової служби, а також встановила, що хвороба пов`язана з проходженням військової служби (а.с. 20).
Згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по строковій частині) № 17 від 17 січня 2019 року, Старшого солдата ОСОБА_2 , медичну сестру госпітального відділення Військової частини НОМЕР_4 Військово – медичного клінічного центру Південного регіону, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_4 (особовому складу) № 8-РС від 17 січня 2019 року відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з військової служби у запас за пунктом «й» (які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом), вважати, що справи та посаду здала і вибула до Кальміусько – Нікольського ОРВК, м. Маріуполя, Донецької області для постановки на військовий облік. З 17 січня 2019 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, а з котлового за загальновійськовою нормою (№1) з 18.01.2019 року (а.с. 17). 
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА № 032042 від 24 квітня 2019 року, ОСОБА_2 встановлено 10% ступеня втрати працездатності на 17.01.2019 року (а.с. 59-60)
Зазначену довідку, відповідно до реєстру № 29 від 24 квітня 2019 року прийму – передачі довідок від МСЕК № 2 м. Маріуполя, ОСОБА_2 отримала 24 квітня 2019 року (а.с. 21).
Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 липня 2019 року № 88, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 , яку 17.01.2019 року звільнено з військової служби та 24.04.2019 року під час первинного огляду органами МСЕК встановлено 10% втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, оскільки заявника звільнено з військової служби 17.01.2019 року, а 24.04.2019 року встановлено ступінь втрати працездатності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, тобто понад тримісячний термін після звільнення з військової служби (а.с. 57-58).
Листом від 26 липня 2019 року № 11/710 ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомив позивача про те, що згідно протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 05 липня 2019 року № 88, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги старшому солдату ОСОБА_2 (а.с. 19).
За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-ХІІ від 25.03.1992 виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Частиною 1 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ від 20.12.1991 встановлено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (ч.9. ст.16-3 Закону № 2011-ХІІ).
Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (постанову КМУ від 25.12.2013 №975).
За правилами п.3 означеного Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:
у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;
у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Отже днем виникнення у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності 24.04.2019р. (дата, що зазначена у довідці медико-соціальної комісії).
Як встановлено матеріалами справи, старшого солдата ОСОБА_2 , медичну сестру госпітального відділення військової частини НОМЕР_4 Військово – медичного клінічного центру Південного регіону, звільнено наказом командира військової частини НОМЕР_4 № 8-РС від 17 січня 2019 року.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції із змінами внесеними Законом №2522-VІІ від 06.09.2018р.) передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
З огляду на вказану норму права законодавець визначив дві категорії осіб, які мають право на призначення і виплату одноразової грошової допомоги, а саме:
- військовослужбовцю у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності;
- особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Тобто в контексті спірних відносин, особа має право на отримання одноразової грошової допомоги у разі отримання нею поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання нею обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності, за умови того, що втрату працездатності встановлено не пізніше ніж через три місяці після звільнення такої особи з військової служби.
Оскільки втрату працездатності встановлено позивачу після сплину трьох місяців від дня звільнення з військової служби, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач не має права на призначення одноразової грошової допомоги на підставі положень п. 7 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
За приписами пункту 1 частини 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційних скарг та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 200/11336/19-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 р. у справі № 200/11336/19-а – залишити без змін. 
Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                                       Л.В. Ястребова

Судді                                                                                                       Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                           І.Д. Компанієць