УХВАЛА
9 червня 2020 року
м. Київ
справа №211/476/15-к
провадження №51-2662ск20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                      ОСОБА_1 ,
суддів                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
вивчивши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області                      від 7 листопада 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду                           від 11 березня 2020 року відносно виправданого ОСОБА_5 , 
встановив:
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку на підставі, передбаченій п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК, касаційний суд дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог вказаної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі вказується обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. В обґрунтуванні обов`язково слід навести мотиви, чому особа вважає рішення незаконним,                  тобто в чому полягає неправильність застосування норм матеріального і/або процесуального права.
Проте наведених положень процесуального закону прокурором не дотримано. 
Зокрема, останній, не погоджуючись з оцінкою доказів судами першої та апеляційної інстанцій, та які, на його думку, доводять винуватість ОСОБА_5  у вчиненні інкримінованого злочину, не наводить обґрунтувань щодо допущення цими судами таких порушень вимог кримінального процесуального права, які                     з огляду на положення ст. 412 КПК, могли вплинули на законність постановлених ними судових рішень і тягнуть за собою обов`язкове їх скасування                                                    з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438  цього Кодексу.
Крім того, в касаційній скарзі прокурор ОСОБА_4 наводить доводи, зміст яких стосується неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційної перевірки.
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування  судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права і переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у касаційній скарзі прокурора належного обґрунтування                        й недотримання вимог ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню Судом питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд,
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 на вирок Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 7 листопада                 2019 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 11 березня 2020 року відносно виправданого ОСОБА_5 залишити без руху  і надати йому строк для усунення недоліків упродовж семи днів із  дня отримання копії даної ухвали.
У разі неусунення недоліків в установлений строк скарга буде повернута.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                     ОСОБА_2                    ОСОБА_3