ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«30» квітня 2020 року м. Херсон

Справа № 664/992/19 
Провадження № 22-ц/819/569/20 

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя - доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	
секретар	Сікора О. В.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Сіденка С. І. від 16 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, 
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2019 року ОСОБА_2 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що з 12 січня 2017 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , від якого мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.
Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує державну допомогу у розмірі 860 гривен.
Вказана сума є недостатньою для належного матеріального забезпечення дитини і не дає їй можливості повністю забезпечити фізичний і духовний розвиток сина. Відповідач у вихованні та утриманні дитини участі не бере, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає та не приймає іншої участі в забезпеченні дитини.
Позивач зазначала, що відповідач працював у Херсонському торгово-морському порту на посаді карщика; від першого шлюбу має дитину, однак про наявність виконавчого листа про стягнення аліментів на першу дитину їй не відомо.
ОСОБА_2 вважала, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання їх дитини, тому просила суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.
Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 січня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з подальшою індексацією, починаючи з 03 жовтня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.
Припинено стягнення аліментів за рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 27 червня 2019 року та ухвалено здійснювати стягнення аліментів за даним рішенням з 03 жовтня 2019 року.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_2 аліменти на сина у розмірі 1/6 частини від його заробітку.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не прийнято до уваги його матеріальне становище, а саме те, що він не працевлаштований, не має постійного заробітку, періодичного підробітку не завжди достатньо для виплати аліментів, в тому числі на утримання іншої дитини, на яку він сплачує аліменти за рішенням суду; наявність у нього матері, яка є людиною похилого віку, хворіє та потребує його догляду і піклування, а також те, що на момент ухвалення рішення суду він уклав шлюб, у зв`язку з чим у нього з`явилися додаткові витрати на утримання дружини, дитини, поліпшення побуту та його підтримання на належному рівні. Крім того, ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції не дав жодної відповіді на його доводи і мотиви, викладені в заяві про перегляд заочного рішення, що, на його думку, порушує його право на справедливий судовий розгляд, захист прав та інтересів судом, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
В судове засідання позивач не з`явилася, у заяві, направленій на адресу суду, просила справу розглядати у її відсутність, тому колегія суддів вважає можливим справу розглянути у її відсутність в порядку ст. 372 ЦПК України, оскільки вона належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи.
Заслухавши доповідача, відповідача та його представника, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню частково з наступних підстав. 
Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що їх спільна з відповідачем неповнолітня дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні; батько дитини не надав суду доказів, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, про стягнення яких заявлено позивачкою.
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні /а. с. 8, 9, 10/.
В січні 2019 року шлюб між сторонами розірвано.
Відповідно до виконавчого листа, виданого Цюрупинським районним судом Херсонської області 04 липня 2011 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ј частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно /а. с. 38/.
04 березня 2019 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу на підставі п. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Борг на вказану дату - відсутній.
Згідно відомостей із трудової книжки ОСОБА_1 , 16 листопада 2018 року він звільнений з Херсонського морського торгівельного порту.
Розпискою ОСОБА_4 підтверджується, що ОСОБА_1 з грудня 2018 року (після звільнення з роботи) і до цього часу сплачує аліменти на їх сина ОСОБА_6 у розмірі 2 000 гривень щомісячно.
Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до частин першої та другої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно зі статтями 180, 191 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно частини 1 ст. 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи вище зазначене, матеріальне становище відповідача, те, що він сплачує аліменти на дитину від першого шлюбу у добровільному порядку, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 обґрунтованими і у зазначеній частині підлягаючими задоволенню, а рішення суду зміні зі зменшенням розміру стягнутих аліментів з 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини.
Посилання суду на те, що він критично ставиться до тверджень відповідача про те, що останній вже є платником аліментів на дитину від першого шлюбу, оскільки з копії виконавчого листа вбачається, що він повернутий стягувачу 04 березня 2019 року за її заявою є такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, обставиною для врахування судом при визначенні розміру аліментів є вже сам факт наявності у платника аліментів інших дітей.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги його матеріальне становище, а саме те, що він не працевлаштований та не має постійного заробітку, а періодичного підробітку не завжди достатньо для виплати аліментів до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього постійної роботи та регулярного і стабільного доходу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що на його утриманні перебуває матір, яка є людиною похилого віку, хворіє та потребує його догляду і піклування підлягають відхиленню, оскільки, у порушення вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України, відповідач не надав суду доказів про те, що його матір є пенсіонером, має проблеми зі здоров`ям та перебуває на його утриманні.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
На підставі вище зазначеного, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, рішення суду зміні та зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_1 з 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини; підлягає стягненню також з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 16 січня 2020 року змінити.
Зменшити розмір аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно до 1/6 частини.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768 грн 40 коп.
В решті рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Дата складання повного судового рішення 04 травня 2020 року.
  Головуючий	  Л. П. Воронцова	
  Судді:	  П. Я. Ігнатенко    О. М. Полікарпова