Справа № 759/22903/19                                                                                                      Головуючий в суді І інстанції - Войтенко Ю.В.
Провадження № 33/824/1694/2020                                                                      Доповідач в суді II інстанції - Рудніченко О.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
 
03 червня 2020 року                                                                                                   м. Київ  
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Рудніченко О.М.
 
секретар:                                                                                              Ганжа В.В.,
за участю:                                                                                                             
особи, яка притягається до відповідальності                                   ОСОБА_1 ,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В :
 
Як встановлено судом першої інстанції, 01.12.2019 приблизно о 13 год. 30 хв. в м. Києві, пр-т Палладіна, 33, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродно блідий колір обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, звужені. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.
Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. 
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року та закрити провадження по справі на підставі п.1ч.1ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. 
Так, про час і місце розгляду справи ОСОБА_1 , в установленому законом порядку не попереджався, а справа про адміністративне правопорушення розглядалася у судовому засіданні без його участі, чи було порушено вимоги ст.268 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був позбавлений можливості надати свої пояснення по справі, а розгляд справи відбувався не на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості, як це передбачено ст.129 Конституції України.
Окрім того протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №255804 від 01.12.2019, складений представниками патрульної поліції, на який суд вказує при винесенні постанови містить не точні, а часом і завідомо неправдиві дані, що мають значення для справи.
Апелянт звертає увагу на те, що 01.12.2019 перебуваючи за кермом автомобіля «Фольксваген Гольф» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись у потоці машин Проспектом Палладіна, він був зупинений працівниками патрульної поліції, неподалік від станції метро «Академмістечко». Після його зупинки працівники поліції підійшли до автомобіля та попросили надати їм для перевірки посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та договір авто-цивільного страхування. При цьому, причини зупинки не пояснили, чим порушили вимоги ст.35 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015. Після перевірки наданих ОСОБА_1 документів, працівники поліції запитали чи згоден він поїхати з ними на інший кінець міста, для перевірки на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 виглядає підозріло схвильованим, на що останній відповів, що не згоден, оскільки для цього немає законних підстав. На закиди про «схвильованість» ОСОБА_1 пояснив, що він має хронічну хворобу, а саме виразку 12-ти палої кишки, що час від часу загострюється і серед іншого проявляється у розладах шлунку.
Окрім того, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що на місці зупинки працівниками патрульної поліції ніяких документів по відношенню до нього не складалося, від керування автомобілем ОСОБА_1 не відсторонювався.  
 
Заслухавши доповідь судді, 
пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,
перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст.252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 встановлено, що інспектором патрульної поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення вказаних вимог дотримано.
Так, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 255804 від 01.12.2019 року, ОСОБА_1 01.12.2019 приблизно о 13 год. 30 хв. в м. Києві, пр-т Палладіна, 33, керував автомобілем «Volkswagen» д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродно блідий колір обличчя, виражене тремтіння пальців рук, зіниці очей не реагують на світло, звужені.
Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Інструкцією "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" визначено, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише у визначених закладах МОЗ України. 
Із змісту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення також вбачається, що ОСОБА_1 ознайомився з протоколом, що підтверджується його підписом, власноруч зазначив, що автомобіль залишить на місці зупинки, будь-яких застережень щодо бажання пройти огляд у закладах МОЗ України не зазначив. Будь-яких зауважень щодо дій працівників поліції, також в протоколі не вказав.
У письмових поясненнях свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили факт відмови проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.
Наведені докази у своїй сукупності доводять факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими.
Будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду, надано не було, також їх не було надано і суду апеляційної інстанції.
Доказів при апеляційному перегляді постанови суду, які б свідчили про відсутність події та складу адміністративного правопорушення не встановлено.
Вид та розмір стягнення накладено судом у відповідності з вимогами ст.ст.23,33 КУпАП.
За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Святошинського районного суду міста Києва від 28 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.М. Рудніченко