Справа № 439/1795/19                                Головуючий у 1 інстанції: Бунда А.О. 
Провадження № 33/811/362/20         Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю потерпілого ОСОБА_1 , його представника – адвоката Міліщука С.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Бродівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2020 року про закриття провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,-
в с т а н о в и в :
вищенаведеною постановою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП України закрито в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення  серії БД №377452 від 01.12.2019 ОСОБА_2 01.12.2019 о 02 год. 30 хв. в м. Броди по вул. 22 січня 73Е Львівської області, керував автомобілем Шкода Октавія н.з. НОМЕР_1 , виїзджаючи заднім ходом з парковки готелю «Меридіан», не надав переваги в русі автомобілю Мерседес Бенц Е 320 н.з. НОМЕР_2 , який наближався з правого боку по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення, чим порушив вимоги п.10.10; 10.11 ПДР України. 
Не погоджуючись із рішенням судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на незаконність оскаржуваної постанови, просить таку скасувати та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накласти на нього стягнення у відповідності до даної статті, та з врахуванням вимог ст. 33 КУпАП
В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального права та КУпАП. Висновки суду щодо відсутності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , на думку апелянта, не відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на суперечливих та неналежних доказах.
Вважає, судом першої інстанції залишено поза увагою, що водій ОСОБА_2 експлуатував свій автомобіль без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності; рухався на своєму автомобілі заднім ходом по дорозі для автомобілів, на що встановлена пряма заборона п. 10.10 ПДР; під час руху заднім ходом в порушення вимог 10.9 ПДР створив перешкоду іншому учаснику руху і при цьому не скористався допомогою інших осіб з огляду на обмежену видимість з місця водія дорожньої обстановки з права через затоноване скло в автомобілі ОСОБА_2 та виступаючу будівлю біля парковки; в порушення вимог п. 10.11 ПДР не надав переваги автомобілю під керуванням ОСОБА_1 , який наближався з правого боку, а фактично перегородив йому дорогу; перед початком руху ОСОБА_2 не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод та небезпеки іншим учасникам руху; в порушення вимог 19.4 ПДР під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості ОСОБА_2 не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію; конструктивні особливості зовнішніх світлових приборів та колір автомобіля ОСОБА_2 не дозволили апелянту побачити його, оскільки вказаний автомобіль стояв майже перпендикулярно до руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_1 .
Наголошує на тому, що апелянт вибрав безпечну швидкість руху свого автомобіля з врахуванням дорожньої обстановки та постійно контролював рух та безпечно керував ним. А оскільки біля місця дорожньо-транспортної пригоди дорога не освітлювалася, то він не мав змоги завчасно виявити автомобіль ОСОБА_2 , який виїжджав із парковки готелю «Meridian» , а тому не зміг уникнути зіткнення, хоча застосовував екстрене гальмування.
Крім того апелянт, зазначає, що посилання суду в обґрунтування своїх висновків про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення на висновок автотехнічної експертизи № 416/20, то такі є безпідставними, оскільки такий висновок експерта був зроблений на підставі незрозумілих вихідних даних, які були надані експерту адвокатом Вітруком О.В. з його ініціативи.
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та його захисник-адвокат Вітрук О.В., будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили і клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило. Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП за таких обставин неявка правопорушника в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши потерпілого ОСОБА_1 , адвоката Міліщука С.Л. на підтримку доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На переконання апеляційного суду цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_2 дотримався.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально вивчивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП та правомірно прийняв рішення про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Так, закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст.124 КУпАП, судом було повно та об`єктивно досліджено докази, що містяться в матеріалах справи, зокрема письмові пояснення водія ОСОБА_2 , пояснення, які дав в судовому засіданні водій ОСОБА_1 , оглянуто схему дорожньо-транспортної пригоди, відеозаписи із камер спостереження готелю «Меридіан», де зафіксовано обставини ДТП та досліджено інші докази у справі.
Суддя місцевого суду вірно зазначив, що із відеозапису камер спостереження готелю «Меридіан», вбачається, що при виїзді з парковки вказаного готелю, водій ОСОБА_2 переконався, що перешкоди для виїзду заднім ходом на головну дорогу немає. Автомобіль під керуванням водія ОСОБА_1 зявився в полі зору водія ОСОБА_2 коли його автомобіль перебував на проїжджій частині дороги, і щоби завершити маневр водій ОСОБА_2 продовжив рух.
Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи висновку №416/20 автотехнічної експертизи по листу адвоката Вітрука О.В. від 15.01.2020 року, складеного експертом Науково-дослідного інституту судових експертиз та права ОСОБА_3  в даній дорожній ситуації, з технічної точки зору, дії водія автомобіля Skoda ОСОБА_2 відповідали вимогам пунктів 10.1, 10.2, та 10.9 «Правил дорожнього руху України». На підставі проведених досліджень дана експертиза, з технічної точки зору не вбачає невідповідностей в діях водія автомобіля Skoda ОСОБА_2 , які б знаходились у причинно-наслідковому зв`язку з фактом настання даної ДТП. В той же час, ОСОБА_1 , мав технічну можливість шляхом своєчасного застосування гальмування зупинити свій автомобіль до місця зіткнення з автомобілем Skoda і в такий спосіб уникнути дорожньої пригоди, як при обраній водієм швидкості руху, так і при умові руху його автомобіля із допустимою для даних дорожніх умов швидкістю.
Що стосується доводів апеляційної скарги про сумнівність вихідних даних, наданих експерту, то такі є надуманими. Даний висновок отриманий захисником – адвокатом Вітруком О.В. у визначений законом спосіб і у відповідності з його правами, передбаченими ст. 271 КУпАП. Крім того, при складанні даного висновку експерт ствердив про його обізнаність про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а тому, всупереч доводів апеляційної скарги, цей висновок експерта є належним та допустимим доказом, який обґрунтовано був взятий суддею місцевого суду до уваги при оцінці доказів у справі.
По справі всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини при яких сталася дана дорожня пригода. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи суддею місцевого суду, які тягнули б за собою скасування постанови, про що зазначено в апеляційній скарзі, не встановлено.
Доводи наведені в апеляційній скарзі не спростовують висновок суду першої інстанції про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому апеляційний суд вважає подану у справі апеляційну скаргу необґрунтованою, та не вбачає підстав для скасування постанови судді Бродівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2020 року, яку вважає законною та обґрунтованою.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

постанову судді Бродівського районного суду Львівської області від 24 лютого 2020 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_2 , за ст.124 КУпАП України закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 , без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф. Романюк