Справа № 466/10055/19                                 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О. 
Провадження № 33/811/567/20                  Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        03 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павелчака Я.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року, 
встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.
Згідно постанови, 29.11.2019 року о 04:55 год. в м. Львові, пр. В. Чорновола 8, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шкода Фабіа» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (не природна блідість обличчя, сповільнення мови, розширені зіниці, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці). Від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився в присутності двох свідків. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. Таким чином вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови покликається на те, що рішення суду від 21.02.2020 р. йому не надсилалось, його адвокатом таке отримано 06.04.2020 р., вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин.
В апеляційній скарзі вказує, що судом першої інстанції не досліджено під ставність його зупинки, відсутність складеного протоколу працівниками поліції щодо нього про порушення ПДР на підставі якого його зупинили, в судовому засіданні не було допитано свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судовому засіданні повинно було бути проглянуте відео з місця пригоди, вважає, що йому при незаконні зупинці не були оголошені його права, вказує, що ознаки зазначені в протоколі, а саме блідість обличчя, розширені зіниці, повільна мова, в нього у наслідок травм отриманих при ДТП у 2017 році. 
Заслухавши виступ захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павелчака Я.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважаю, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом, а відповідно до ст. 268 цього Кодексу, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП, передбачає адміністративну відповідальність за Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах даної справи: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, протоколом затримання. 
Таким чином, наявними у справі доказами стверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків, що є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Наведеними письмовими доказами, достовірність яких в судді апеляційного суду не викликає сумнівів, в повній мірі стверджується вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі яких суддею відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП всебічно і повно з`ясовановсі обставини справи. 
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей щодо протиправності дій працівників поліції під час складання протоколу, невідповідності самого протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, оскарження зазначених дій та результатів за наслідками складеного протоколу.
Також безпідставним є посилання в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не допитано свідків, оскільки апелянт не вказує, які саме обставини мали б навести чи спростувати останні.
Враховуючи вищенаведене, суддя апеляційного суду приходить до переконання, що рішення судді місцевого суду грунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.
Суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення і наклав стягнення з урахуванням положень ст. 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, що є необхідним і достатнім та відповідає меті адміністративного стягнення.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, відтак підстав для її зміни чи скасування не вбачається.
При цьому, суд прийшов до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року, визнати, що такий пропущений з поважних причин, оскільки відомості про надіслання копії оскаржуваної постанови та отримання такої ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні, а адвокатом Павелчаком Я.О., таку отримано 06 квітня 2020 року.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року.
Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 21 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                         Гончарук Л.Я.