Справа № 464/960/13-ц                                 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3531/19                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 
Категорія:44

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

        10 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого судді – Шандри М.М.
суддів: Левика Я.А., Струс Л.Б.
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 27 серпня 2019 року у справі за заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання,
ВСТАНОВИЛА:
Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) Приступа Л.Л. звернувся до суду із заявою, в якій просив поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання по справі № 464/960/13-ц.
В обгрунтування заяви зазначає, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013 у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат в порядку регресу, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування позов задоволено. Зазначає, що копію рішення суду та виконавчий лист МТСБУ отримало 05.04.2019. Як убачається зі змісту виконавчого листа, строк пред`явлення такого до виконання закінчився 20.03.2016. Заявник вказує, що розгляд справи проводився без участі представника МТСБУ, рішення за результатами розгляду справи та виконавчий лист позивачу не видавався, а відтак позивач не міг пред`явити такі до виконання у встановлений законом строки. 
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 27 серпня 2019 року заяву представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Приступи Л.Л. – задоволено.
Поновлено Моторному (транспортному) страховому бюро України строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 464/960/13-ц, виданого на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013.
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що з часу набрання рішення законної сили пройшло більше шести років. Вважає, оскільки, стягувач пропустив строк для отримання виконавчого листа та пред`явлення його до виконання з власної волі, тому причина пропуску строку не може бути визнано поважною. Ухвалу суду просить скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви представника Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат,пов`язаних з регламентною виплатою – відмовити.
МТСБУ подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду – без змін (а.с.79-80).
       Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційної інстанції апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі.
Представник МТСБУ у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому розгляд справи проводиться в його відсутності.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).
Згідно із ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на  які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами,  які  були досліджені в   судовому засіданні.
Колегія суддів вважає, що ухвала таким вимогам не повністю відповідає.
Судом установлено, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013 позов Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України 6 527,40 грн. Розгляд справи проводився без участі представника позивача, рішення за результатами розгляду справи, яке набрало законної сили, та виконавчий лист позивачу не скеровувались.
Копію рішення суду та виконавчий лист МТСБУ отримало 05.04.2019. Як вбачається зі змісту виконавчого листа, строк пред`явлення такого до виконання закінчився 20.03.2016.
Ураховуючи викладене, а також враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої неможливо допускати, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій із сторін, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника Моторного (транспортного) страхового бюро України Приступи Л.Л. про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Проте повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.
Відповідно до ч. 2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
Згідно ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.
Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежать від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.
Установлено, що Сихівським районним судом м. Львова 20.03.2013 ухвалено заочне рішення, яким позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 задоволено. З матеріалів справи убачається, що позивач був належним чином повідомлений про судове засідання, призначене на 20.03.2013 на 09.00 год. (а.с.20). Представник позивача в судове засідання не з`явився, 20.03.2013 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.23).
Заочне рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013, яке відповідач ОСОБА_1 отримав 15.04.2013 (а.с.31), набрало законної сили 26.04.2013. 
Закон України «Про виконавче провадження», в редакції від 21.04.1999 (в редакції з 2011 року), що діяв на момент набрання судовим рішенням законної сили, передбачав, що виконавчий документ може бути пред`явлений протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили(ст. 22). Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 установив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання протягом трьох років.
Стягувач звернувся до суду з заявою про видачу виконавчого листа 15.08.2014, тобто з порушенням визначеного законом строку для його пред`явлення до виконання (а.с.33). Заявник, який був належним чином повідомлений про судове засідання 20.03.2013, в якому ухвалено заочне рішення, не вказав причин (обставин), які були об`єктивною перешкодою для своєчасного отримання виконавчого документа. Такий було отримано позивачем 05.04.2019 на підставі повторної заяви від 20.03.2019.
Суд першої інстанції викладені обставини не взяв до уваги, та допустив формальний підхід до застосування практики Європейського Суду з прав людини.
Безпідставне поновлення судом строків пред`явлення виконавчих листів до виконання є порушенням конвенційних прав та порушенням права на справедливий суд. Можливість отримати своєчасний судовий захист є головним аспектом реалізації права на доступ до правосуддя. Однак вказане право не може бути абсолютним і його реалізація повинна бути здійснена в межах певних процесуальних строків.
Слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово порушував питання про те, що суд не може безпідставно поновлювати процесуальні строки. 
Так, в рішенні ЄСПЛ «Пономарьов проти України» Суд зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, однак такі повноваження не є необмеженими.
У рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» Судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків Судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд (ст.6 Конвенції) «про захист прав людини і основоположних свобод».
Ураховуючи вказане, оскаржувана ухвала суду залишатись в силі не може та підлягає скасуванню з ухваленням постанови, якою у задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа №464/960/13-ц, виданого на підставі рішення Сихівського районного суду м. Львова від 20.03.2013, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
       Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 27 серпня 2019 рокускасувати.
       Постановити нову постанову.
       У задоволенні заяви представника Моторного (транспортного) страхового бюро України про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України про відшкодування в порядку регресу витрат пов`язаних з регламентною виплатою – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено:18.03.2020

Головуючий          

Судді