Провадження № 33/4820/193/20 
Справа № 682/3487/19 Головуючий в 1-й інстанції Маршал І. М. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Барчук В. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2020 року м. Хмельницький
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Славутського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року, -
в с т а н о в и в :
Постановою  Славутського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 користь держави 420 грн 20 коп судового збору.  
       За постановою суду, 17.11.2019 року о 15 годині 23 хв., гр.  ОСОБА_1  в с. Малий Правутин Славутського району Хмельницької області по вул. Садовій керував мотоциклом ММВВ-311211, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння чим порушив п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Стан сп`яніння зафіксовано приладом «Drager», результати алкотесту - 1,68 проміле. 
В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати. При цьому вказує, що копію протоколу йому вручено не було, суддею безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про виклик в судове засідання свідків з метою перевірки їх присутності при проведенні огляду на стан сп`яніння. Звертає увагу, що диск вчинення правопорушення виявився чистим. Крім того зазначає, що повістки не отримував, йому не відомо хто поставив підпис на розписці про отримання повістки.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження, а апеляційну скаргу визнати такою, що задоволенню не підлягає за таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, при наведених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи, ґрунтується на наявних у ній доказах.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №391493 від 17 листопада 2019 року, що у вказаний день о 15 год. 23 хв.  ОСОБА_1  в с. Малий Правутин Славутського району Хмельницької області по вул. Садовій, керував мотоциклом ММВВ-311211, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager» в присутності двох свідків. 
Винність ОСОБА_1 підтверджується письмовими пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», результат тесту 1,68 ‰ (а.с.4, 5).
Твердження апелянта про порушення судом під час розгляду справи адміністративного закону є безпідставним, спростовуються наявністю відповідних матеріалів та об`єктивною мотивацією в постанові суду вчиненого ОСОБА_1 з посиланням на сукупність досліджених в судовому засіданні доказів і не можуть бути підставою визнання судового рішення в цій частині необґрунтованим.
Посилання в апеляційній скарзі про порушення права на захист слід залишити поза увагою, оскільки в судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 була надана можливість захищати в повному обсязі права передбачені КУпАП для осіб, які притягуються до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, а тому право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не порушується. 
Як вбачається з матеріалів справи, місцевим судом вживались всі заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце слухання справи, що спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про неналежне повідомлення про час і місце слухання справи.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом не було допитано свідків, оскільки згідно ст.251 КУпАП фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, містяться також в поясненнях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладено на ОСОБА_1 згідно санкції ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, і відповідає вимогам ст.33 КУпАП  щодо врахування характеру вчиненого правопорушення, даних про особу порушника та інших обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення.
За таких обставин з врахуванням цілої низки матеріалів, які в повному обсязі підтверджують вину ОСОБА_1  в порушенні п.2.9 «а» ПДР України, постанова судді є законною і справедливою, а підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
п о с т а н о в и в:
       Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
       Постанову Славутського міськрайонного суду від 27 січня 2020 року відносно  ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                                В.М. Барчук