УХВАЛА

19 травня 2020 року   
Київ
справа №826/6484/18
адміністративне провадження №К/9901/12295/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
перевіривши касаційну скаргу  Головного управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі № 826/6484/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення ,
ВСТАНОВИВ:
06.05.2020 до суду надійшла касаційна скарга  Головного управління ДПС у м. Києві   (далі - ГУ ДПС)  на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ГУ ДПС на  рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.02.2019.
З касаційної скарги вбачається, що  ухвалою  Шостого апеляційного адміністративного суду від  28.10.2019   апеляційну скаргу ГУ ДПС у цій справі залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, шляхом надання оригіналу квитанції про оплату судового збору, а також заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження з наведенням інших обґрунтованих причин для такого поновлення. Підставою для залишення апеляційної скарги без руху стало зокрема те, що апеляційну скаргу подано після спливу строку встановленого для її подання та наведені скаржником підстави для його поновлення визнані судом неповажними, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини першої  статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційним судом встановлено, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції від 08.02.2019 подано  01.10.2019 , тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.  При цьому, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.04.2019 відмовлено скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. Ухвалою апеляційного суду від 24.05.2019 за клопотанням ГУ ДПС було продовжено строк для усунення недоліків. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2019 у задоволенні клопотання ГУ ДПС про продовження строку на усунення недоліків відмовлено, апеляційну скаргу повернуто у зв`язку з не усуненням недоліків. 
У клопотанні про поновлення строку відповідачем зазначено, що  вперше апеляційну скаргу було подано в строки, визначені процесуальним законодавством, проте у зв`язку з відсутністю коштів на сплату судового збору, апеляційну скаргу було повернуто, зазначене є об`єктивною причиною пропуску такого строку та дає підстави для його поновлення.  
Апеляційний суд, оцінивши наведені скаржником підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження дійшов висновку, що зазначені ГУ ДПС причини пропуску строку апеляційного оскарження є неповажними, оскільки  не є такими, що не залежать від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень. Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку. 
Як вбачається з оскаржуваної ухвали  Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019  , скаржник у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не усунув, зокрема, на пропозицію суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин його пропуску не направив. Проте 13.11.2019 надіслав клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого долучено докази сплати судового збору. 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження суд виходив з того, що  звертаючись з клопотаннями про усунення недоліків, апелянтом не подано заяву про поновлення строку із зазначенням інших поважних причин його пропуску.
У касаційній скарзі відповідач зазначає, що не погоджується з такими висновками апеляційного суду, оскільки  повідомлені ним підстави для поновлення строку є поважними, а судом не враховано, що ГУ ДПС не мав можливості сплатити судовий збір при зверненні з апеляційною скаргою вперше. Звертає увагу, що суд не надав належної правової оцінки клопотанню відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження, чим позбавив ГУ ДПС можливості на захист порушених прав. Також зазначає, що податковим органом подано апеляційну скаргу до закінчення річного терміну з дня складання повного тексту судового рішення, отже наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку. Звертає увагу на конституційне закріплення права на апеляційне і касаційне оскарження судового рішення. 
Проте, колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги не спростовують правильність висновків апеляційного суду, оскільки відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.  В даному випадку підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження стало саме те, що скаржник у строк, визначений судом, не подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, у зв`язку з чим доводи скаржника про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження є безпідставними. Доводів про те, що на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, апелянтом подавалась така заява, касаційна скарга не містить. 
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційним судом прийнято правильне рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження за скаргою відповідача, оскільки  скаржником не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із повідомленням інших (поважних) підстав для поновлення такого строку. 
Доводи скаржника, що повторна апеляційна скарга направлена в межах річного строку, передбаченого частиною другою статті 299 КАС України, а тому суд апеляційної інстанції повинен був прийняти апеляційну скаргу до розгляду, є безпідставними, оскільки цією нормою встановлено присічний строк на апеляційне оскарження судових рішень суб`єктами владних повноважень незалежно від поважності причин пропуску строку, натомість не встановлює можливість незастосування до таких суб`єктів строку на апеляційне оскарження судових рішень, встановлених статтею 295 КАС України, який становить тридцять днів, а так само не встановлює наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої апеляційної скарги без урахування процесуальних строків встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.
Сама собою сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення касаційного оскарження судового рішення.
Слід зазначити, що право на апеляційний та у визначених законом випадках касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене та виходячи з того, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення та доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують наведеного, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 133, 169, 295, 299, 333, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  Головного управління ДПС у м. Києві, яке є правонаступником Головного управління ДФС у м. Києві, на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі № 826/6484/18. 
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
 Є.А. Усенко ,
Судді Верховного Суду