ПОСТАНОВА 
Іменем України

11 березня 2020 року                                                         м. Кропивницький

справа № 388/1717/18
провадження № 22-ц/4809/373/20 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

               головуючого судді - Письменного О.А., 
               суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,
               при секретарі -  Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області у складі судді Степанова С.В. від 20 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, - 

встановив:

У листопаді 2018 року  ОСОБА_1 звернулася  до суду з позовом до  ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності.
Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Не погоджуючись з ухвалою про залишення позовної заяви без розгляду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги та скасування ухвали, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, явка якого до суду була визнана обов`язковою, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, повторно не з`явився в судове засідання, що відбулося 20 грудня 2019 року, що перешкоджає подальшому розгляду справи, з огляду наявності вимоги про встановлення юридичного факту та неможливості її розгляду за відсутності позивача.
Однак, такий висновок суду суперечить вимогам процесуального закону. 
Як убачається з матеріалів справи, ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2019 року закрито підготовче провадження у даній справі, а справу призначено до розгляду на 11 жовтня 2019 року /а.с.154/. 
11 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Того ж дня явка позивача визнана судом обов`язковою та розгляд справи відкладено на 20.12.2019 року /а.с.176, 193/. 
16.12.2019 року від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність /а.с.211/.
Таким чином, оскільки позивачем суду було надано заяви про розгляд справи за її відсутності у судових засіданнях, призначених на 11 жовтня 2019 та 20 грудня 2019 року, залишення судом першої інстанції його заяви без розгляду в зв`язку з повторною неявкою у вищевказані судові засідання порушує норму п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, яка не підлягає до застосування в разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності.
Колегія суддів звертає увагу, що ухвала суду першої інстанції від 11 жовтня 2019 року не містить належного обґрунтування обов`язкової присутності ОСОБА_1 в судовому засіданні, а також відсутнє посилання на правову норму, яка це передбачає. 
При цьому, п.5 ч.2 ст.223 ЦПК України передбачає, що суд може викликати сторони для надання особистих пояснень. Проте суд на таку норму не посилався. 
В ухвалі від 20 грудня 2019 року суд теж не обґрунтував необхідність особистою присутності в судовому засіданні ОСОБА_1 і яким чином її відсутність перешкоджає розгляду справи по суті.
Отже, факт визнання явки позивача в судове засідання обов`язковою, на що посилається суд в оскаржуваній ухвалі, не може бути підставою до застосування п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
Враховуючи викладене, висновок суду про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, є таким, що порушує норми процесуального права.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст.379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд, - 

постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 20 грудня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Повний текст постанови складено 23.03.2020 року. 

Судді: 

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник