Постанова 
Іменем України 
 
30 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 591/2518/18
провадження № 61-15850св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,    Червинської М. Є.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач 1 - Ковпаківський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, 
відповідач 2 - Державна казначейська служба України,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2019 року у складі судді Сидоренко А. П. та постанову Сумського апеляційного суду від 11 липня 2019 року в складі колегії суддів: Хвостик С. Г., Левченко Т. А., Орлов І. В.,
 
ВСТАНОВИВ: 
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом                           до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі - Ковпаківське ВДВС ГТУЮ у Сумській області), Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. 
 
Позовна заява мотивована тим, що 23 червня 2008 року вона придбала                   у власність за договорами купівлі-продажу житловий будинок та земельну ділянку площею 0,10 га за адресою: АДРЕСА_1 . На придбання зазначеного будинку 27 червня 2008 року вона взяла в ПАТ «Ощадбанк» банківський кредит в сумі 727 500 грн. У забезпечення кредитного договору        від 27 червня 2008 року укладено іпотечний договір, за умовами якого вищевказаний будинок передано в іпотеку.
 
Через скрутне фінансове становище в ОСОБА_1 виникла заборгованість перед банком, у зв`язку з чим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2011 року у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором було звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом реалізації вказаного предмета іпотеки на прилюдних торгах, з оціночною вартістю 580 000 грн.
 
01 лютого 2013 року предмет іпотеки реалізовано шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна за ціною 516 780 грн, а кошти      у сумі 422 656,36 грн перераховано ПАТ «Ощадбанк». Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 21 лютого 2013 року виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа було закінчено.
 
Рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2017 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна: двоповерхового житлового будинку з прибудовами та земельної ділянки площею 0,10 га,              що знаходяться по АДРЕСА_1 та належали ОСОБА_1 , які відбулися 01 лютого 2013 року; визнано недійсним акт державного виконавця від 22 квітня 2013 року про реалізацію вказаного предмета іпотеки та визнано недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 08 травня 2013 року, видане приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н. В., яким посвідчено право власності ОСОБА_2             на житловий будинок, житловою площею 115,6 кв. м, загальною площею          165,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1              та на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, наданої для будівництва        та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5910136600:02:001:0042, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
 
З метою скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок за ОСОБА_2 позивач звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр надання адміністративних послуг       у м. Суми», однак у задоволенні вказаного клопотання їй було відмовлено              з посиланням на те, що ОСОБА_2 видано нове свідоцтво про право власності на будинок по АДРЕСА_1 . Суми від 25 вересня 2014 року        на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації. 
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1                  до ОСОБА_2 , відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», Міністерства юстиції України про визнання недійним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2017 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 19 квітня 2012 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1806/2-1089/11, виданого 05 серпня 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми та визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 32335830 з виконання вказаного виконавчого листа.
 
Посилаючись на те, що внаслідок неправомірних дій службових осіб державної виконавчої служби, які полягали у незаконному вилученні належного їй майна     та прийнятті незаконного рішення про передачу його у власність третій особі без достатньої правової підстави, які призвели до втрати належного їй на праві власності житлового будинку та земельної ділянки, їй було завдано майнову шкоду у сумі 1 266 534 грн, яку позивач просила стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь.
 
Також, позивач вказала, що внаслідок незаконних дій службових осіб відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції їй було завдано моральної шкоди, розмір якої вона оцінила у сумі 1 266 534 грн та яку просила стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України на її користь.
 
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2019 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 11 липня 2019 року,             у задоволенні позову відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, мотивовано тим, що позивач не довела належними і допустимими доказами обставин того, внаслідок яких саме протиправних дій державного виконавця при виконанні судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки їй було завдано майнової та моральної шкоди, а також не довела наявність шкоди, про яку заявлено у позові та наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, у зв`язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 591/2518/18 та витребувано її з Зарічного районного суду м. Суми.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що суди не врахували, що під час проведення прилюдних торгів крім житлового будинку було реалізовано і земельну ділянку, яка не була предметом іпотеки, яка не була предметом іпотеки, на яку не було звернуто стягнення, вартість якої не сплачувалась покупцем, у зв`язку із чим виконавчою службою порушено вимоги статті 1, 12, частин першої, третьої статті 33, статті 41 Закону України «Про іпотеку» та статей 44, 52, 54 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, на думку позивача, у зв`язку            з належністю ОСОБА_2 на праві власності спірного житлового будинку вона позбавлена права власності на земельну ділянку. Вважає помилковим висновки судів про те, що право власності на житловий будинок та земельну ділянку позивачем не втрачено. Крім того, вважає помилковими висновки судів про відсутність причинного зв`язку між реєстрацією 25 вересня 2014 року            за ОСОБА_2 права власності на будинок і земельну ділянку та діями державної виконавчої служби, оскільки факт належності ОСОБА_2            на праві власності вказаного житлового будинку та земельної ділянки свідчить про втрату позивачем права власності на ці самі об`єкти нерухомості. Спірний житловий будинок та земельна ділянка вибули у неї з права власності в ході здійснення виконавчого провадження. 
 
Узагальнені доводи особи, яка подала заперечення на касаційну скаргу
 
У жовтні 2019 року Ковпаківське ВДВС ГТУЮ у Сумській області подало                до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просило касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення без змін. Указувало,       що позивачем не доведено якими саме діями Ковпаківське ВДВС ГТУЮ                  у Сумській області завдало їй шкоди. Крім того, кошти, отримані органом державної виконавчої служби від примусової реалізації майна, були перераховані на користь стягувача ПАТ «Ощадний банк України» на виконання рішення суду. Крім того, на думку відповідача, відсутній такий елемент цивільного правопорушення як причинний зв`язок між шкодою та протиправним діянням, так як саме через бездіяльність позивача спірне нерухоме майно залишилось      їй неповернутим. Відтак, враховуючи відсутність елементів складу цивільного правопорушення, відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судом
 
Суд установив, що підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу від 23 червня 2008 року ОСОБА_1 набула право власності      на житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями     та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 925 040,00 грн        та земельну ділянку площею 0,1 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, вартістю 121 956,00 грн, розташовану за вказаною адресою.
 
27 червня 2008 року між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про іпотечний кредит № 2143, за умовами якого банк надав позивачу кредит в сумі 727 500,00 грн на 28 років з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 27 червня 2036 року на придбання будинку             за договором купівлі-продажу № 2264 від 23 червня 2008 року, розташованого    за адресою: АДРЕСА_1 . У забезпечення належного виконання зобов`язань за вказаним договором 27 червня 2008 року сторонами було укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець передала в іпотеку банку нерухоме майно - житловий будинок з надвірними господарськими            та побутовими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2011 року, яке набрало законної сили, в рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит № 2143 від 27 червня 2008 року в розмірі 825 748,57 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: житловий будинок, розташований           за адресою: АДРЕСА_1 , який належить відповідачу на праві власності відповідно до договору купівлі-продажу від 23 червня 2008 року, який знаходиться на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23 червня 2008 року, шляхом реалізації вказаного предмета іпотеки (оціночна вартість предмету іпотеки становить 580 000,00 грн) на прилюдних торгах.
 
На підставі вказаного рішення суду 23 серпня 2011 року видано виконавчий лист.
 
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 19 квітня 2012 року за заявою стягувача було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню вказаного рішення суду.
 
Згідно з постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 21 лютого 2013 року, яка        на даний час є чинною і свідчить про закінчення виконавчого провадження           з примусового виконання вказаного виконавчого листа, 01 лютого 2013 року спірний житловий будинок з прибудовами і земельна ділянка площею 0,1 га були реалізовані шляхом проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що є предметом іпотеки Сумською філією ТОВ «ТД «Еліт Сервіс» за ціною 516 780 грн. Кошти у розмірі 25 839,00 грн були сплачені переможцем прилюдних торгів в рахунок винагород спеціалізованій організації.
 
12 лютого 2013 року на депозитний рахунок виконавчої служби надійшли кошти від реалізації предмета іпотеки в розмірі 465 102,00 грн, з яких 422 656,36 грн перераховано на р/р ПАТ «Державний ощадний банк», 42 265,64 грн - виконавчий збір, 180 грн - витрати на проведення виконавчих дій.
 
Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 21 лютого 2013 року закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2011 року на підставі пункту 8 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
 
Однак, рішенням апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2017 року визнано недійсними прилюдні торги з реалізації нерухомого майна: двоповерхового житлового будинку з прибудовами та земельної ділянки площею 0,10 га, що знаходяться по АДРЕСА_1 та належать ОСОБА_1 , які відбулися 01 лютого 2013 року. Визнано недійсним акт державного виконавця від 22 квітня 2013 року про реалізацію вказаного предмета іпотеки та визнано недійсним свідоцтво про придбання майна                 з прилюдних торгів від 08 травня 2013 року, видане приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Нагорною Н. В., яким посвідчено право власності ОСОБА_2 на житловий будинок, житловою площею 115,6 кв. м, загальною площею 165,1 кв. м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель     і споруд, кадастровий номер 5910136600:02:001:0042, що знаходиться                    за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1                  до ОСОБА_2 , відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми», Міністерства юстиції України, треті особи: Ковпаківський відділ державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції             у Сумській області, ПАТ «Державний ощадний банк України», про визнання недійним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2017 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції від 19 квітня 2012 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1806/2-1089/11, виданого 05 серпня 2011 року Ковпаківським районним судом м. Суми та визнано неправомірними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції у виконавчому провадженні № 32335830 з виконання вказаного виконавчого листа.
 
Відповідно до звіту про незалежну оцінку майна від 02 квітня 2018 року вартість житлового будинку, загальною площею 165,1 кв. м, житловою площею 115,6 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату оцінки 02 квітня 2018 року становила 1 115 511,00 грн без ПДВ.
 
Як вбачається зі звіту про експертну грошову оцінку від 02 квітня 2018 року, ринкова вартість об`єкта оцінки - земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:02:001:0042, загальною площею 0,1000 га, для будівництва                  та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 станом на дату оцінки 02 квітня 2018 року становила 151 023,00 грн.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права          чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга не підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, вирішення справи.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року             № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 . Верховний Суд здійснює за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.

Апеляційного суду Сумської області від 13 січня 2017 року було встановлено порушення процедури проведення прилюдних торгів, яке полягало в тому, що під час торгів було реалізовано, крім двоповерхового будинку, що знаходиться          по АДРЕСА_1 , також і земельну ділянку площею, 0,10 га за цією ж адресою, яка не є предметом іпотеки за іпотечним договором, на яку не було звернуто стягнення рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2011 року та яка відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції та Тимчасового положення, зокрема, з проведенням        її оцінки та визначенням вартості не передавалась державним виконавцем для реалізації на прилюдних торгах СФ ТОВ «ТД Еліт Сервіс».
 
У зв`язку із зазначеним, апеляційний суд визнав недійсними прилюдні торги         з реалізації вказаного нерухомого майна, визнав недійсним акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та визнав недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів.
 
Разом з тим, як вказав апеляційний суд у відповідному судовому рішенні,               у випадку визнання недійсним укладеного на торгах договору відчужене майно повертається організатору торгів для повторної організації і проведення торгів.
 
Крім того, суд вказав, що відповідно до положень статті 377 ЦК України підлягає реалізації разом з будинком і земельна ділянка, на якій він розташований, тому відмовив позивачу у задоволенні позовної вимоги про застосування наслідків недійсності прилюдних торгів та повернення позивачу у власність житлового будинку та земельної ділянки.
 
Згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
 
Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної                та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових              і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
 
У статті 23 Цивільного кодексу України(далі - ЦК України) передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення       її прав.
 
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормою статті 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
 
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.
 
Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
 
Таким чином, правовою підставою для цивільно-правової відповідальності          за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень є вчинення ними протиправних дій або бездіяльності, що завдало шкоди та безпосередній причинний зв`язок між дією або бездіяльністю і шкодою.
 
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 вересня 2017 року визнано неправомірною та скасовано постанову державного виконавця від 19 квітня 2012 року про відкриття виконавчого провадження та визнано неправомірними дії державного виконавця у вказаному виконавчому провадженні, з підстав порушення в діях державного виконавця під час процедури відкриття виконавчого провадження, оскільки, виконавчий лист          не відповідав вимогам Закону України «Про виконавче провадження», так як він не був скріплений печаткою суду. Указана ухвала суду не містить вказівки про     те, які саме подальші дії державного виконавця, зокрема, і щодо примусової реалізації на прилюдних торгах спірного нерухомого майна, є протиправними, суд надав оцінку лише процедурному питанню щодо відкриття виконавчого провадження.
 
Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 05 серпня 2011 року про звернення стягнення на предмет іпотеки є чинним, тому в силу вимог статті 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.
 
За таких обставин, правильним є висновок судів першої а апеляційної інстанції, що позивач не довела належними і допустимими доказами обставин того, які саме неправомірні дії державного виконавця завдали їй шкоди, обставин щодо розміру шкоди та про причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача та заподіяною їй шкодою.
 
Висновки за результатами розгляду касаційних скарг
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін, оскільки суди правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального права та не порушили норми процесуального права.
 
Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими судом обставинами справи і по суті зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення цих обставин, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 03 травня 2019 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 липня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           С. Ю. Бурлаков
 
В. М. Коротун
 
М. Є. Червинська