Постанова                                           
Іменем України                                                                       
25 березня2020 року 
м. Київ
 
справа № 705/4530/16-ц
провадження № 61-44876св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
 
головуючого - Висоцької В. С.,
суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. І., Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Фаловської І. М.,
 
учасники справи: 
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач -  ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Черкаської області від                  11 вересня 2018 року в складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Василенко Л. І., Фетісової Т. Л.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від               15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
У квітні 2018 року  ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.
В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30 травня 2017 року задоволено її позов до ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки по день розрахунку та стягнуто з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 5 913,92 грн, середній заробіток за час затримки по день розрахунку у розмірі 20 187,70 грн, витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн, а всього - 28 101,62 грн.
25 липня 2017 року вказане заочне рішення набрало законної сили, 30 серпня                2017 року вона отримала його копію та виконавчий лист, який 15 вересня 2017 року пред`явила до примусового виконання.
На звернення до Уманського МВ ДВС щодо руху виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом вона отримала відповідь про те, що виконавчий лист 29 вересня 2017 року було повернуто стягувачу без прийняття його до виконання, оскільки в ньому було зазначено два різні види стягнення, а саме: заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку та витрати на правову допомогу.
Разом із тим, вказаний виконавчий лист вона не отримувала, що підтверджується довідкою Центру поштового зв`язку № 8 ПАТ «Укрпошта» від 13 лютого 2018 року        № 6, а в Уманському МВ ДВС він також відсутній. Це свідчить про те, що виконавчий лист втрачено.
Враховуючи наведене, заявник просила видати два дублікати виконавчого листа щодо стягнення з ОСОБА_2 на її користь заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку та середнього заробітку за час затримки розрахунку, а також окремо про стягнення витрат на правову допомогу. 
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 травня           2018 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа задоволено. Видано два дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 705/45/30/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 5 913,92 грн, середнього заробітку за час затримки по день розрахунку у розмірі 20 187,70 грн та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн.
Постановляючи ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий лист втрачено.
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
Постановою Апеляційного суду Черкаської області від11 вересня 2018 рокуухвалу суду першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа відмовлено.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та приймаючи постанову про відмову в задоволенні заяви, апеляційний суд виходив із відсутності доказів втрати виконавчого листа та як наслідок підстав для видачі його дубліката. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року, в якій просить скасувати зазначене судове рішення та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права.
 
АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі заявник вказує на те, що посилання апеляційного суду на те, що питання про видачу дубліката виконавчого листа вже було вирішено судом першої інстанції в ухвалі від 17 квітня 2018 року про залишення її заяви без розгляду, а тому аналогічна заява без зазначення нових доказів не підлягає задоволенню є безпідставними з огляду на те, що ухвалою про залишення заяви без розгляду заява по суті не вирішувалася, а чинне законодавство не містить заборони щодо посилання на ті ж самі докази при повторному поданні заяви до суду після залишення її без розгляду. 
 
Доводи відзиву на касаційну скаргу
У січні 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просила скаргу відхилити, рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
Ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2020 року справу призначено до судового розгляду. 
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від               30 травня 2017 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористану відпустку, середнього заробітку за час затримки по день розрахунку та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 5 913,92 грн, середній заробіток за час затримки по день розрахунку у розмірі 20 187,70 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 грн, а всього - 28 101,62 грн.
Згідно з довідкою, наданою Уманським міським ВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 22 лютого 2018 року № 3376-10, до відділу надійшла заява від ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку у розмірі 28 101,62 грн.
29 вересня 2017 року за вих. № 16130 на адресу стягувача, зазначеній у виконавчому листі 705/4530/16-ц, виданому Уманським міськрайонним судом Черкаської області 30 травня 2017 року, головним державним виконавцем Семенковою Н. С. повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання, оскільки у виконавчому листі № 705/4530/16-ц зазначені два різні види стягнення, а саме: заборгованість по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку та витрати на правову допомогу, які передбачають пред`явлення до виконання двох різних виконавчих листів. 
Відповідно до довідки Центру поштового зв`язку № 8 ПАТ «Укрпошта» від                  13 лютого 2018 року № 6 за період із 15 вересня по 31 жовтня 2017 року на прізвище ОСОБА_1 за надходженням виявлений рекомендований лист за                     № 2030106927646 від 02 жовтня 2017 року, який повернутий за закінченням терміну зберігання та вручений відправникові 07 листопада 2017 року.
При цьому 12 березня 2018 року ОСОБА_1 подавала до Уманського міськрайонного суду Черкаської області заяву про видачу дубліката виконавчого листа, проте 03 квітня 2018 року подала до суду заяву про залишення вказаної заяви про видачу дубліката виконавчого листа без розгляду, оскільки останній був віднайдений.
Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 17 квітня             2018 року заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа на підставі поданої нею заяви залишено без розгляду.
Однак 25 квітня 2018 року ОСОБА_1 вдруге звернулася до суду з аналогічною заявою про видачу дубліката виконавчого листа, посилаючись на його втрату та надаючи на підтвердження цього ті самі докази, що і в попередній заяві, а саме лист Черкаської дирекції Центр поштового зв`язку № 8 ПАТ «Укрпошта» від                         13 лютого 2018 року № 6 та лист Уманського відділу ВДВС від 22 лютого 2018 року за № 3376-10.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
За частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
 
Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція).
 
Так, згідно із прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.
 
Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).
 
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
 
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
 
Таким чином, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.
 
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. 
 
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.
 
Суд першої інстанції, встановивши, що заочне рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від  30 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за невикористану щорічну відпустку в розмірі 5 913,92 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 20 187,70 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 2 000,00 грн не виконано, виконавчий лист, виданий судом на підставі цього рішення, на виконанні не перебуває, його оригінал втрачено під час пересилання з виконавчої служби не з вини стягувача, дійшов правильного висновку про видачу дубліката виконавчого листа. 
При цьому суд першої інстанції обґрунтовано видав два дубліката виконавчих листів, оскільки як вбачається з листа ВДВС від 29 вересня 2017 року виконавчий лист повернутий стягувачеві без прийняття його до виконання з тих підстав, що в ньому зазначені два різні види стягнення, які передбачають пред`явлення до виконання двох різних виконавчих листів.
Посилання апеляційного суду на те, що аналогічна заява про видачу дубліката виконавчого листа за заявою стягувача була залишена без розгляду, а тому повторно подана заява без зазначення нових доказів не підлягає задоволенню, є помилковим.
Чинне законодавство не містить заборони щодо посилання на ті ж самі докази при повторному поданні заяви до суду після залишення її без розгляду. При цьому ОСОБА_1 пояснювала, що отримавши невірну інформацію в суді щодо нібито наявного в матеріалах справи втраченого виконавчого листа, вона звернулася з проханням залишити подану нею заяву про видачу дубліката виконавчого листа без розгляду. 
Але виявилося, що в матеріалах справи дійсно є виконавчий лист, але він стосується стягнення судового збору з боржника (виконавчий лист повернутий до суду після його примусового виконання), а тому нею було повторно подану аналогічну заяву про видачу дубліката виконавчого листа із зазначенням тих самих доказів. 
За таких обставин апеляційний суд, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи постанову про відмову в задоволенні заяви, дійшов помилкових висновків про відсутність підстав для видачі дубліката виконавчого листа.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону. 
 
Оскільки апеляційний суд помилково скасував ухвалу суду першої інстанції, яка відповідає вимогам закону, тому постанова апеляційного суду підлягає скасуванню із залишенням в силі ухвали суду першої інстанції.  
 
Керуючись статтями 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
 
Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 11 вересня 2018 року скасувати, ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від                 04 травня 2018 року залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            В. С. Висоцька
 
Судді:                                                                                     А. І. Грушицький 
 
                                                                                               І. В. Литвиненко
 
                                                                                                                       В. В. Сердюк
 
                                                                                               І. М. Фаловська