ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 квітня 2020 року           справа №360/4881/19 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Геращенка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 р. (у повному обсязі складено 21 грудня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі  № 360/4881/19 (головуючий І інстанції суддя  К.Є. Петросян)  за позовом   ОСОБА_1  до  Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області   про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

                                                   ВСТАНОВИВ:

Позивач 22 січня 2020 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив:
- визнати  протиправним та скасувати рішення відповідача від 09.10.2019 року щодо відмови в перерахунку пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;
-  зобов`язати відповідача здійснити перерахунок йому пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до стажу роботи на підземних  роботах на умовах повного робочого дня за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року, роботу в період з 10.07.1990 року по 05.04.1999 року в якості машиніста електровоза в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. «Ровенькиантрацит» 8 років 8 місяців 13 днів, починаючи з 25.01.2019 року (т. 1 а.с. 3-5).
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від  21 грудня 2019 року   позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  від 09.10.2019 № 680 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .
Зобов`язано Білокуракинське об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від  02.10.2019 про перерахунок пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", з урахуванням правових  висновків суду.
У задоволенні інших  позовних вимог відмовлено.
Вирішено питання судових витрат (т. 1 а.с. 226-231).
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  відповідачем  подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким   у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з трудової книжки позивача вбачається, що він працював в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о.  «Ровенькиантрацит» в якості машиніста електровоза підземного, однак записи в трудовій книжці не містять інформації у яких умовах він працював і про зайнятість певними роботами протягом повного робочого дня.
Разом з тим, у разі надання позивачем будь-яких документів для призначення (перерахунку) пенсій (довідка, що підтверджують стаж роботи, довідки, які уточнюють пільговий характер робіт за Списком № 1 завіренні первинні документи тощо), виданих підприємствами, розташованими на непідконтрольній українській владі території, то вони не підлягають застосуванню.
Таким чином, вважає, що рішення № 680 від 09.10.2019 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 є прийнятим на підставі діючого законодавства. 
Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікацйний номер НОМЕР_1 (т. 1 а.с.6а, 6а на звороті).
За інформацією, зазначеною у довідці від 24.01.2019 № 921-5000018959, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території та районів проведення антитерористичної операції, тимчасова адреса місця проживання позивача: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.7).
25.01.2019 позивач звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №1, на підставі якої йому було призначено пенсію за віком на пільгових умовах (т. 1 а.с.147-148).
Отже, ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача з 25.01.2019, як одержувач пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Пенсію йому обчислено при загальному стажі 25 років 09 місяців 4 дні (в тому числі стаж роботи за Списком № 1 складає 14 років 8 місяців 5 днів) (т. 1 а.с.138-141). 
02.10.2019 позивач звернувся до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області з заявою про перерахунок пенсії на пільгових умовах згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" (т. 1 а.с.202-203).
Рішенням від 09.10.2019 № 680 Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1, згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Доказів надіслання вказаного рішення позивачу відповідачем до матеріалів справи не надано (т. 1 а.с.223).
Із вищевказаного рішення вбачається, що до пільгового стажу роботи позивача зараховані періоди його роботи в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. «Ровенькиантрацит»: з 10.12.1999 по 19.05.2002; з 05.06.2002 по 31.12.2003; з 01.01.2004 по 31.03.2013; з 01.04.2013 по 31.07.2014; з 01.08.2014 по 16.08.2014; з 19.11.2015 по 30.11.2015 в якості машиніста електровоза підземного, згідно відомостей про спецстаж у реєстрі застрахованих осіб. При цьому відповідачем жодним чином не зазначено щодо того, який період роботи не зараховується позивачу до його пільгового стажу та з яких підстав. 
Листом від 09.10.2019 №5121/031-08 відповідач повідомив ОСОБА_1 про відмову у перерахунку пенсії на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу на підземних роботах за Списком № 1, згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", при цьому також не зазначаючи  який період роботи не зараховується позивачу до його пільгового стажу та з яких підстав (т. 1 а.с.11, 221-222).
З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідачем не зараховано період роботи позивача з 10.07.1990 по 05.04.1999 в якості машиніста електровоза в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. "Ровенькиантрацит".
Спірним питанням даної справи є правомірність відмови відповідача  перерахувати позивачу пенсію на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до стажу роботи на підземних  роботах на умовах повного робочого дня за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року, роботу в період з 10.07.1990 року по 05.04.1999 року в якості машиніста електровоза в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. «Ровенькиантрацит» 8 років 8 місяців 13 днів, починаючи з 25.01.2019 року.
При вирішенні справи суд виходить з наступного.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).
В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
В солідарній системі відповідно до цього Закону призначаються, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).
Статтею 26 Закону № 1058 визначені умови призначення пенсії за віком
Пунктом 1 статті 114 Закону України № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За визначенням абзацу  першого пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок (абзаци чотирнадцятий, вісімнадцятий пункту першого частини другої статті 114 Закону № 1058-IV).
Відповідно до статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія  Закону України  "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за  Списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
За унормуванням статті 1 Закону України  "Про підвищення престижності шахтарської праці" дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за  Списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
З приписів статті 8 Закону України  "Про підвищення престижності шахтарської праці" вбачається, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за  Списком № 1  виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до  статті 40  Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.  
Частиною четвертою статті 45 Закону України № 1058 визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.
Унормуванням ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Нормами п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58  окреслено, що до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.
Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями  в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ст. 44 Закону № 1058-ІV).
Верховним Судом 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформульовано правову позицію: що відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; трудову книжку, тощо.
За змістом частини першої статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Абзацом першим пункту 1.1 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року № 13-1) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), встановлено, що заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації). 
Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.
На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року,при прийманні документів орган, що призначає пенсію:
1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;
2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;
3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).
Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;
Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).
          Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_2 підтверджують, що ОСОБА_1 у період, зокрема, з 10.07.1990 по 05.04.1999 працював в якості машиніста електровоза в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. "Ровенькиантрацит" з повним робочим днем під землею (т. 1 а.с.9-10).
Записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20 липня 1974 року № 162 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58.
Позивачем до матеріалів справи долучено довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 21.03.2017 № 249, яка видана ВП «Шахтоуправління «Ясенівське» ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит», та відповідно до якої вбачається, що позивач у період з 10.07.1990 по 05.04.1999 виконував гірні роботи із повним робочим день під землею за професією, посадою машиніст електровоза підземний, що передбачено Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1 пункт 1010100а (т. 1 а.с. 8).
Інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 16.07.2019 свідчить, що ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит» (код ЄДРПОУ 37713861) зареєстровано в якості юридичної особи за адресою: 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, просп. Гвардійський, буд. № 30/1, та має у своїй структурі відокремлені підрозділи, зокрема, Шахтоуправління «Ясенівське»,  зареєстроване за адресою: 94784, Луганська область, м.Ровеньки, смт. Картушине, вул.Серебрякова, 2Б. 
Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).
Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.
Таким чином, у даному випадку і при обставинах, що склались у державі, незарахування періодів роботи позивача у  ВП «Шахтоуправління «Ясенівське» ТОВ ДТЕК «Ровенькиантрацит»  з  10.07.1990 по 05.04.1999, лише з тих підстав, що вищевказане підприємство знаходиться у м. Ровеньки, яке розташоване на непідконтрольній українській владі території, є таким, що перешкоджають фізичній особі у реалізації його права на отримання пенсії.
За частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003  №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Однак матеріали справи не містять запитів Пенсійного органу з даного питання до ТОВ «ДТЕК Ровенькиантрацит».
Наказом № 257 від 05.04.1995 в.о. «Ровенькиантрацит» Шахта ім. М.В.Фрунзе затверджено перелік робочих місць, цехів та дільниць професій і посад,  працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством за Списками № 1, № 2 та до них відноситься посада позивача (т. 1 а.с.216-217).  
За наказом № 389 від 19.05.1997 шахти ім. М.В. Фрунзе ДХК «Ровенькиантрацит»  Міністерства вугільної промисловості України затверджено перелік робочих місць, цехів та дільниць професій і посад працівникам яких підтверджено право на пільги і компенсації, передбачені законодавством за Списками № 1, № 2 (т. 1 а.с.9 на звороті, 218-219).  
Суд звертає увагу на те, що трудова книжка позивача має необхідні дані за вказаний період, який підтверджує факт роботи позивача  на відповідній посаді з повним робочим днем, за роботою за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників - Список № 1. Крім того, відповідачем взагалі не зазначено, в чому саме полягає неповнота або невідповідність записів в трудовій книжці позивача.
Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини  (ч. 2 статті 6 КАС України).
За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.
Отже, позивач опинився в ситуації, що позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.
Суд звертає увагу на те, що за змістом частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.
Суд зазначає, що відповідачем ані у листі від 09.10.2019, ані в рішенні від 09.10.2019 № 680, не зазначено періоду роботи позивача, який не враховується Пенсійним органом до пільгового стажу ОСОБА_1 для перерахунку його пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення шахтарської праці» та не наведено жодних підстав неврахування позивачу такого періоду роботи на підставі записів трудової книжки, адже уточнюючі довідки згідно вимог Порядку № 637 є підставою встановлення наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Окрім того, позивач звертався до відповідача із заявою  від  02.10.2019 про перерахунок пенсії на пільгових умовах згідно з Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці", при цьому відповідач зазначає назву рішення про відмову в призначенні пенсії (т. 1 а.с.223). 
Пенсійний фонд України та його органи мають виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії, питання обрахунку стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, зокрема й за Законом України № 1058-IV.
Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність в рішенні відповідача від 09.10.2019 № 680 мотивів незарахування до стажу  позивача окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи не зараховані до страхового стажу позивача, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.
Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:
- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);
- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);
- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);
- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рамках адміністративного судочинства:
дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;
бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;
рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).
Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що настання для позивача негативних наслідків пов`язано із рішенням відповідача від 09.10.2019 № 680 про відмову у призначенні пенсії  (перерахунку), суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції  стосовно того, що в межах спірних правовідносинах належним, достатнім та необхідним (ефективним) способом захисту порушеного права позивача є визнання протиправним та скасування рішення відповідача про відмову у призначенні позивачу пенсії № 680 від 09.10.2019 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії, оскільки з підстав, викладених вище, суд позбавлений можливості визначити період роботи позивача, який не зараховується відповідачем із визначенням підстав не зарахування.  
Щодо позовних вимог про зобов`язання  відповідача здійснити перерахунок позивачу пенсії на пільгових умовах згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до стажу роботи на підземних  роботах на умовах повного робочого дня за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016 року, роботу в період з 10.07.1990 року по 05.04.1999 року в якості машиніста електровоза в Шахтоуправлінні ім. М.В. Фрунзе в.о. «Ровенькиантрацит» 8 років 8 місяців 13 днів, починаючи з 25.01.2019 року, то доки відповідач не визначиться з приводу періодів, які зараховані до пільгового стажу на час подання заяви, а які - ні, позовні вимоги є передчасними.
На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції та  вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок  щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на приписи ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень  відповідачем не доведено, що відмовляючи у перерахунку пенсії на пільгових умовах  він діяв правомірно.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,                                                         

                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області  на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 р.   -  залишити без задоволення.
Рішення    Луганського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2019 р.   у справі  № 360/4881/19     - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення   складено 1 квітня 2020 року.

Головуючий суддя                                                            Г.М. Міронова                                              
                                                                                                                                      
Судді                                                                                  Т.Г. Арабей                                                                                                                                                                            

                                                                                           І.В. Геращенко