ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року                            м. Дніпро                              Справа №  904/572/20
       Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач)                                                                                               
суддів:                      Чус О.В., Подобєд І.М.      

розглянувши у порядку письмового провадження 
без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу
Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" 
Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р. 
( суддя  Ніколенко М.О., м. Дніпро, повний тест рішення складено  23.03.2020 р.)  
у справі
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" 
                    в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця"
                   Акціонерного товариства "Українська залізниця", 
                   м. Дніпро    
до                Приватного акціонерного товариства 
                   "ДТЕК Павлоградвугілля", 
                   м. Павлоград, Дніпропетровська область  
про стягнення штрафу у розмірі 18 865 грн. 
ВСТАНОВИВ:
Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 18 865 грн. 
Відповідач у відзиві на позов заперечив проти задоволення позовних вимог, наполягаючи на тому, що у відповідності до встановлених законодавством вимог здійснював зважування завантажених вагонів на придатних вагонних вагах, а тому допустити внесення неправильних даних щодо маси вантажу в залізничній накладній не міг.
Також Відповідач заявив клопотання про зменшення розміру штрафу, пославшись на відсутність у Позивача збитків внаслідок зазначення у накладній неправильної маси вантажу, складний фінансовий стан Відповідача.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р. позов задоволено частково. Зменшено заявлений до стягнення штраф до 9 000 грн. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 9 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.
Рішення суду мотивоване тим, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 18     865 грн. є обґрунтованими. Разом з тим, суд вважає за можливе зменшити заявлений до стягнення штраф до 9 000 грн, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України.
Не погодившись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині зменшення суми штрафу та прийняти нове рішення, яким  задовольнити позов у повному обсязі.  
Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає із зазначених положень Статуту залізниць України, якими чітко визначено розмір штрафу. Тому, підстав для його зменшення Господарський суд Дніпропетровської області не мав. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного суду № 906/434/17, № 914/2339/17.     
Скаржник вважає, що застосування до спірних правовідносин ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України є формальним, що на його думку, прямо суперечить приписам цих же статей, а також ст. 74 ГПК України.
Відповідач не скористався своїм правом згідно ч.1    ст. 263 ГПК України    та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3    ст. 263 ГПК    не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.       
Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи. 
Ч. 13 ст. 8 ГПК України     визначено,  що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно    до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного    провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають    розгляду в порядку спрощеного позовного провадження,    розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься    до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.04.2020 р. поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р., у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Розпорядженням керівника апарату суду від 22.06.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецової І.Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання  автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.
Автоматичною системою  документообігу  для  розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів:  Чус О.В., Подобєда І.М..
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2020 р., колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М., суддів: Чус О.В.,Подобєда І.М., апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р. у справі № 904/572/20 прийнято до свого провадження.   
Ст. 269 ГПК України      встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Переглядаючи у апеляційному порядку оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог апеляційних скарг та на підставі встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну    скаргу слід  задовольнити, а оскаржуване рішення господарського суду в оскаржуваній частині скасувати, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в серпні 2019 року згідно з накладною № 45638087, зі станції Ароматна Придніпровської залізниці на станцію Курахівка Донецької залізниці було відправлено вагон № 62110705 з вантажем - вугілля кам`яне.
На проміжній станції Павлоград І Придніпровської залізниці, на підставі акту загальної форми № 80 від 02.08.2019 р., було здійснено контрольне зважування вагону № 62110705 і складено комерційний акт № 454502/23 від 02.08.2019 р.
Відповідно до комерційного акту № 454502/23 від 02.08.2019 р. під час комісійного зважування на 150 т. вагонних вагах № 10 станції ( протокол випробування 29.11.2018 р. ) вагона № 62110705, відправленого за накладною № 45638087, було встановлено розбіжності фактичної маси вантажу з зазначеною в накладній масою менше документа на 6 000 кг.  Навантаження в вагоні рівномірне, нижче бортів 0,1 - 0,4 м. Вантаж марковано прокольними борознами, маркування не порушене, без вибірок та заглиблень.
Враховуючи те, що Відповідачем було невірно зазначено масу вантажу у перевізному документі, Позивач нарахував    штраф у сумі 18 865 грн., що і стало підставою для звернення останнього до суду за    захистом свого порушеного права з цим позовом.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 908, ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання     за     цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність     за     неналежне виконання договірних зобов`язань.
Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами, визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з     вантажем.     Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення     вантажу,     яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу     вантажу     для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів     за     перевезення. Накладна супроводжує     вантаж     на всьому шляху перевезення до станції призначення.
Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення     вантажу     заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає           накладну одержувачу разом з     вантажем     (ст. 23 Статуту залізниць України).
Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.
Згідно з п. 1.1. Правил оформлення перевізних документів, на кожне відправлення     вантажу,     порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну)     за     формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред`явлення до перевезення     вантажу     груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою)     за     накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001     за     №798/5989). У відповідності до цих Правил накладна може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП)). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.
Накладна супроводжує     вантаж     на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з     вантажем     (п. 1.2 ч. 1 Правил оформлення перевізних документів).
Пунктом 1.3 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із     зазначенням     дати та найменування станції, на якій внесено зміни.
У відповідності до ст. 37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх     маса; маса     вантажів      визначається відправником.
Згідно з пунктами 2.1, 6.6, 6.7 та додатком № 3 Правил оформлення перевізних документів, графи накладної "Маса вантажу,     визначена відправником" та "Спосіб визначення     маси" заповнюються відправником.
Пунктом 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 і зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000     за     № 861/5082, передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона,     вантажу,     його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки     маси     та кількості     вантажу.
Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність     за     всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей,     зазначених     ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та     масу вантажу,     що зазначаються у накладній.
Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.06.2011     за     № 765/19503), передбачено, якщо під час перевезення     вантажу     або на станції його призначення буде виявлено     неправильне зазначення     у накладній     маси,     кількості місць     вантажу,     його назви, коду та адреси одержувача, з відправника стягується     штраф     у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність     за     наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо     за     цим фактом не складався комерційний акт.
Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.
Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності      найменування,     маси     і кількості місць     вантажу     з даними,     зазначеними     у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо     про     існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник     вантажу.
Складеним залізницею комерційним актом № 454502/23 від 02.08.2019 р. підтверджує, що при заповненні комплекту перевізних документів, Відповідачем невірно зазначено масу вантажу,    останнім вказаних обставин належними доказами не спростовано.
Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф    стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.
Отже, сутність розглядуваного спору полягає у спонуканні Відповідача до сплати штрафних санкцій за за    невірно зазначену у перевізних документах масу вантажу у п`ятикратному розмірі провізної плати    за    всю відстань перевезення, розмір якого у загальній сумі становить 18    568,00 грн. ( 3    773,00 грн. х 5 = 18    568,00 грн.).
В основу оскаржуваного рішення покладено висновок місцевого господарського суду    про    наявність передбачених законом підстав для    стягнення    з Відповідача    штрафу за неправильно зазначену    у накладних    масу вантажу    у розмірі 18    568,00 грн. Разом з тим, задовольняючи частково позовні вимоги Позивача місцевий господарський суд виходив з приписів ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України та того, що перевізник не поніс збитків внаслідок дій Відправника, розмір штрафних нарахувань є надмірно великим порівняно із ступінню допущеного порушення та його наслідками, що є підставою для зменшення заявленого до стягнення штрафу до 9 000,00 грн.
За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Предметом апеляційного оскарження та, відповідно, апеляційного розгляду у цій справі є ухвалене судове рішення в частині відмови у стягненні штрафних санкцій у розмірі 9    865 грн., у зв`язку зі зменшенням судом її    розміру.
Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з доводами викладеми в апеляційній скарзі  про відсутність підстав для відмови у стягненні штрафних санкцій у розмірі 9    865 грн. з огляду на таке.
Як вже зазначалось вище, загальні умови перевезення вантажів залізничним транспортом регулюються     Законом України "Про     транспорт",      Законом України "Про     залізничний транспорт",      Статутом залізниць України, затвердженим      постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Правилами оформлення перевізних документів, затвердженими     наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, Правилами складання актів, затвердженими    наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002     за     № 334, Правилами приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 861/5082, Правилами видачі вантажів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 862/5083.
Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту).
Відповідно до ст. 5 Статуту, нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Згідно з ст. 122 Статуту,     за неправильно     зазначені у накладній     масу,     кількість місць     вантажу,     його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується     штраф     у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність     за     наслідки, які виникли.
Штраф     відповідно до ст. 118    Статуту стягується у розмірі п`ятикратної провізної плати     за     всю відстань перевезення.
Відповідно до п. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність          за      всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей,     зазначених     ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та     масу вантажу,      що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення          вантажу      та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).
Відтак, недотримання вимог, визначених Статутом залізниць України, який є спеціальним нормативним актом, що визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом, покладає на порушника відповідальність, яка в даному випадку передбачена пунктами 118, 122 Статуту залізниць України. При цьому,     зазначений штраф,    відповідно до пунктів 118, 122 Статуту залізниць України, стягується з вантажовідправника незалежно від наявності збитків та наслідків, можливості його зменшення Статутом не передбачено.
Вказана правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 05.02.2019 р. у справі №    914/2339/17,  від 12.02.2018 р. у справі № 906/434/17.
За    правилами ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, в даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі     зазначених     положень Статуту залізниць України, тобто має місце не порушення зобов`язання з боку Відповідача, а порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума     штрафу     не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру     штрафу     відсутні.
Окрім цього, зменшуючи      розмір     штрафу     суд першої інстанції не навів жодного доказу існування обставин для його зменшення, передбачених ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України.
За     наведених обставин вимоги Позивача     про стягнення     з Відповідача     штрафу за неправильно зазначену масу вантажу     у розмірі 18    865,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсягу.
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено судом з неповним з`ясуванням обставин справи та з     неправильним     застосуванням норм матеріального права, що згідно з ст. 277 ГПК України є підставою для його скасування в оскаржуваній частині та задоволення позовних вимог Позивача у повному обсягу.
Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті апелянтом судового збору     за     подання апеляційної скарги      у розмірі 3 153,00 грн. слід покласти на Відповідача.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -                                                                                                                                                                                                                                                                                   ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного     товариства     "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного     товариства     "Українська залізниця" задовольнити.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р. у справі № 904/572/20 - скасувати в частині відмови у стягненні штрафних санкцій у розмірі 9    865 грн. 
Ухвалити в цій частині нове рішення.
Стягнути з Приватного акціонерного     товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф за неправильно зазначену масу вантажу     у розмірі  9 865,00 грн., про що видати наказ.
В іншій частині рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2020 р. у справі № 904/572/20 залишити без змін.
Стягнути з Приватного акціонерного     товариства "ДТЕК Павлоградвугілля"  на Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" судовий збір сплачений     за     подання апеляційної скарги у сумі  3 153,00 грн., про що видати наказ.
Видачу наказів згідно зі ст. 327 ГПК України доручити Господарському суду Дніпропетровської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із малозначною справою, крім випадків передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.
Головуючий суддя                                                                                І.М. Кощеєв

Суддя                                                                                                    О.В. Чус

Суддя                                                                                           І.М. Подобєд