ф
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року 
Київ
справа №806/2014/16
адміністративне провадження №К/9901/22867/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів - Калашнікової О.В., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року (судді: Моніч Б.С., Котік Т.С., Кузьменко Л.В.) у справі за     позовом      ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа - Житомирська обласна профспілкова організація профспілки атестованих працівників Управління внутрішніх справ України, про визнання протиправним і скасування наказу, поновлення на посаді, 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом, в якому просив: визнати протиправним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Блажевича С.П. від 21 вересня 2016 року №2968 та наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Блажевича С.П. "По особовому складу" від 28 вересня 2016 року №243 о/с про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції; поновити його на посаді старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , на службі в Національній поліції України та на посаді поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і стягнути на його користь втрачене грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з дня незаконного звільнення з посади і зі служби по день постановлення судом рішення по суті спору.          
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2016 року позивач дізнався про те, що Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ від 21 вересня 2016 року №2968 щодо проведення службового розслідування по обставині виявлення його на службі в стані алкогольного сп`яніння та притягнення до дисциплінарної відповідальності. 28 вересня 2016 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України видано наказ №243 о/с про звільнення його зі служби в поліції з 28 вересня 2016 року у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби з посади поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції Департаменту Національної поліції України. Позивач вважає такі накази протиправними, оскільки 01 вересня 2016 року він не перебував під час служби в стані алкогольного сп`яніння та не ухилявся від проходження освідування на факт вживання алкоголю. Вважає, що не вчиняв порушення норм Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.6.1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України", п.8 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України. Також, зазначив, що раніше не притягався до дисципінарної відповідальності. Крім того, вказав, що є дійсним членом профспілкової організації профспілки атестованих працівників Управління Міністерства внутрішніх справ України в Житомирській області. Проте, подання щодо його звільнення від відповідачів до Житомирської обласної профспілкової організації профспілки атестованих працівників УМВС України в Житомирській області не надходили до видання оскаржуваних наказів. Тому вважав такі накази протиправними та просив їх скасувати.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
Житомирський окружний адміністративний суд постановою від 25 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовив.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Блажевича С.П. від 21 вересня 2016 року №2968, яким позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в Національній поліції України винесений правомірно, з урахуванням всіх обставин, що мали значення для його прийняття. Відтак, відсутні підстави і для скасування наказу №243 о/с від 28 вересня 2016 року.
Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року скасовано постанову Житомирського окружного адміністративного суду     від 25 листопада 2016 року та прийняти нову постанову, якою позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 21 вересня 2016 року №2968 та наказ тимчасово виконуючого обов`язки начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 28 вересня 2016 року №243 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції. Поновлено ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України та на посаді поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Житомирі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і стягнути на його користь втрачене грошове забезпечення за весь час вимушеного прогулу з 28 вересня 2016 року по 07 червня 2017 року в розмірі 66024, 00 грн.
Рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що звільнення позивача із займаної посади, не відповідає тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку та при накладенні дисциплінарного стягнення не достатньо було враховано особу працівника і попередні результати його роботи, зокрема те, що останній позитивно характеризується за місцем проживання, служби та результатом своєї роботи, де приймає активну участь в охороні громадського порядку, добре знає та застосовує нормативну базу, що регламентує діяльність органів внутрішніх справ, на критику командирів реагує правильно, недоліки усуває вчасно та робить належні висновки, спиртними напоями не зловживає. Також відсутній факт нанесення шкоди збитків третім особам. На переконання колегії суддів суду апеляційної інстанції вжиття алкогольних напоїв на робочому місці, керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, поява на роботі в стані сп`яніння, є грубими порушеннями трудової дисципліни і можуть тягнути звільнення з урахуванням конкретних обставин справи, відношення особи до скоєного, наявності чи відсутності умислу. Суд дійшов висновку, що у даному випадку таких фактів не встановлено. ОСОБА_1 вживав спиртні напої у вільний від роботи час напередодні служби, вживання алкоголю було припинено близько 22 год. Поява в стані алкогольного сп`яніння на робочому місці відбулася через його недбале відношення до вживання алкоголю в побуті та врахування наслідків такого вживання щодо виведення алкоголю з організму тощо. Разом з тим, така поява в стані сп`яніння вчинена з необережною формою вини. Також судом враховано те, що позивач у скоєному розкаявся, не лише не ухилявся від проведення службового розслідування, а і всіляко сприяв встановленню істини у справі на відміну ОСОБА_2 , який після освідування на газоаналізаторі "Драгер" самовільне залишив робоче місце. Суд зазначив, що відповідачем безпідставно не враховані особливі особисті обставин позивача на момент звільнення: у позивача перебував на утриманні малолітній син та вагітна другою дитиною дружина. Колегія суддів дійшла висновку щодо незаконності наказу від 21 вересня 2016 року №2968 та наказу від 28 вересня 2016 року №243 о/с про звільнення позивач з служби в поліції, так як застосування до позивача такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади - крайнього заходу дисциплінарного впливу, є передчасним без урахуванням всіх обставин, що передували його застосуванню.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги
У касаційній скарзі скаржник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач при складенні присяги присягнув «з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки», а перебування ОСОБА_1 під час несення служби в стані алкогольного сп`яніння, порушує вимоги складеної ним присяги та дискредитує звання поліцейського, що в загальному може негативно вплинути на імідж Національної поліції України та й на авторитет держави, підірвати довіру до органів державної влади вцілому. Відповідачем вірно застосовано вимоги чинного законодавства при звільненні позивача, будь-яких порушень при цьому судами попередніх інстанцій не встановлено, а позивачем не доведено, тому оскаржувані накази є законними та правомірними.
Позиція інших учасників справи
Від позивача до суду не надходило відзиву на касаційну скаргу, що не перешкоджає подальшому розгляду справи по суті.
Рух касаційної скарги
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 липня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року.
15 грудня 2017 року припинено процесуальну діяльність Вищого адміністративного суду України, у зв`язку із початком роботи Верховного Суду.
На виконання пп. 4 п. 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції з 15 грудня 2017 року, дану касаційну скаргу разом з матеріалами адміністративної справи передані на розгляд Касаційному адміністративному суду у складі Верховного Суду.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, для розгляду даної касаційної скарги у наступному складі суддя - доповідач - Бевзенко В.М., суддів: Шарапа В.М., Данилевич Н.А.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року № 659/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В.М.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад суду: суддя - доповідач Загороднюк А. Г., суддів: Калашнікова О.В., Соколов В. М.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 02 червня 2020 року зазначену адміністративну справу призначив до розгляду.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи
Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 66 о/с від 05 квітня 2016 року, позивача призначено на посаду поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції.
Згідно довідки від 07 жовтня 2016 року №4, виданої Головою Житомирського обласного комітету професійної спілки атестованих працівників органів внутрішніх справ України, ОСОБА_1 . являється членом профспілки Житомирського обкому ПАП ОВС України.
01 вересня 2016 року видано наказ Департаменту патрульної поліції №2588 щодо проведення службового розслідування з приводу виявлення позивача 01 вересня 2016 року на службі в стані алкогольного сп`яніння.
На підставі висновку службового розслідування, Департаментом патрульної поліції було видано наказ №2968 від 21 вересня 2016 року, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п.п.1,4,7,9,10 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п.1,2 частини першої статті 18, п.1 частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію України", відповідно до п.8 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту, поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м.Житомирі ДПП старшого сержанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляд звільнення зі служби в Національній поліції України.
В подальшому, реалізовуючи наказ №2968 Департаментом патрульної поліції винесено наказ № 243 о/с від 28 вересня 2016 року, яким, відповідно до п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію України", ОСОБА_1 - поліцейського роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі Департаменту патрульної поліції було звільнено зі служби з 28 вересня 2016 року.
Вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду.
Релевантні джерела права й акти їх застосування
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон № 460-IX). 
Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 460-IX касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. 
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні відносини регулюються     Законом України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію»     (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, затвердженим     Законом України від 22 лютого 2006 року №3460-IV     (далі - Дисциплінарний статут), Інструкцією про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженою     наказом Міністерства внутрішніх справ України 12 березня 2013 року №230     (далі -     Інструкція №230) тощо.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ     Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Національну поліцію" до набрання чинності Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції" поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого     Законом України "Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України".
Відповідно до пункту 6 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни може бути накладено, серед інших, таке дисциплінарне стягнення, як звільнення з посади.
Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць.
Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника порушника.
Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.
Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.
Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу.
При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.
Наказом МВС України від 12 березня 2013 року № 230 затверджено Інструкцію про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України (далі - Інструкція).
Пунктом 6.3 Інструкції передбачено, що особа стосовно якої проводиться службове розслідування, має право:
- отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування;
- брати участь у службовому розслідуванні, у тому числі давати усні чи письмові пояснення, робити заяви, в установленому порядку подавати документи, які мають значення для проведення службового розслідування;
- висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування, дій або бездіяльності службової особи (осіб), яка (і) його проводить (ять).
Водночас, небажання особи, відносно якої проводиться службове розслідування, надавати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
Предметом судового контролю у цій справі є наказ т. в. о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Блажевича С.П. від 21 вересня 2016 року №2968 та наказ т. в. о. начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Блажевича С.П. "По особовому складу" від 28 вересня 2016 року №243 о/с про звільнення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Відповідно до матеріалів справи, 01 вересня 2016 року Департаментом патрульної поліції НПУ винесено наказ №2588 про призначення службового розслідування за фактом появи 01 вересня 2016 року на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у м. Житомирі РПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1
Під час проведення службового розслідування встановлено, що позивач з`явився на службу у стані алкогольного сп`яніння.     
Так, 01 вересня 2016 року о 06 год 40 хв під час ранкового інструктажу особового складу роти № 3 перед заступанням на чергування, інспекторами відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Управління патрульної поліції у м.Житомирі ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у інспектора роти № 3 батальйону УПП у м. Житомирі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 . При з`ясуванні обставин ситуації та проаналізувавши усні пояснення, лейтенантом поліції ОСОБА_3 та старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у інспектора роти №     3 батальйону УПП у м.Житомирі молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .
01 вересня 2016 року приблизно о 08 год 30 хв виявлено ознаки алкогольного сп`яніння у старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , на які вказав командир роти № 3 батальйону УПП в м. Житомирі лейтенант поліції ОСОБА_7.     
01 вересня 2016 року командир роти №3 батальйону УПП у м. Житомирі ОСОБА_7 в присутності інспекторів відділу моніторингу та аналітичного забезпечення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . зателефонував поліцейському ОСОБА_1 з вказівкою повернутися до Управління, а при поверненні до Управління було виявлено, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: зміна кольору шкіряного покрову обличчя, почервоніння очей та запах алкоголю з порожнини рота. У зв`язку з цим позивачу запропоновано пройти освідування за допомогою газоаналізатора "Драгер", на що останній погодився. Результат освідування показав, що кількість проміле під час контрольного видиху становить 0,8 проміле. Потім позивачу запропоновано проїхати до Житомирського обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, на що останній також погодився. 
Висновком №312 від 01 вересня 2016 року виданим наркологічним диспансером підтверджено факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння. В подальшому під час проведення службового розслідування у ОСОБА_1 були відібрані відповідні письмові пояснення, відповідно яких позивач не заперечував факту перебування в стані алкогольного сп`яніння 01 вересня 2016 року під час несення служби.
За наслідками встановлених обставин, комісією, що проводила службове розслідування рекомендовано за вчинення дисциплінарного проступку котрий виразився в порушення службової дисципліни, п.п.1,4,7,9,10 ч.1 ст.7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, п.п.1,2 ч.1 ст.18, п.1 ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію України", що виразилось у прибутті на службу з ознаками алкогольного сп`яніння 01 вересня 2016 року поліцейським роти №3 батальйону Управління патрульної служби у м. Житомирі ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_1., застосувати до старшого сержанта ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів Національної поліції.
Як вбачається з матеріалів справи, за результатами освідування 01 версня 2016 року о 08 год 30 хв ОСОБА_1 за допомогою газоаналізатора "Драгер", даний прилад показав, що кількість проміле під час контрольного видиху становить 0,8 проміле. Чек газоаналізатора був підписаний позивачем. 
Крім того, факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння також підтверджується висновком Обласного наркологічного диспансеру ЖОР щодо результатів медичного огляду №312 від 01 вересня 2016 року, який був проведений 01 вересня 2016 року о 09 год 40 хв. 
Згідно з положеннями Дисциплінарного статуту перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення.
09 вересня 2016 року у ході службового розслідування були відібрані пояснення у ОСОБА_1 . У свої поясненнях він стверджував, що у 01 вересня 2016 року, день його перевірки на стан алкогольного сп`яніння, алкогольних напоїв не вживав, а вживав напередодні - 31 серпня 2016 року з друзями. Вжили приблизно 1 л віскі. 
Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_2 , який разом з позивачем вживав алкогольні напої 31 серпня 2016 та зранку 01 вересня 2016 року вийшов на службу до Управління ПП в м. Житомирі.     
Крім того, матеріалами справи, підтверджено, що 01 вересня 2016 року позивач прибув на службу до Управління патрульної поліції в м. Житомирі для автопатрулювання міста та отримав зброю о 08 год 35 хв. Однак, згідно Журналу щозмінного передрейсового та післярейсового медичного огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 01 вересня 2016 року перед початком патрулювання від проходження такого огляду ухилився.
В контексті наведених вище обставин колегія суддів враховує, що за своєю специфікою стан алкогольного сп`яніння супроводжується лише тимчасовою зміною свідомості, викликаною дією етилового спирту на центральну нервову систему, з огляду на що як науковці, так законодавець дотримуються єдиної думки (позиції) та вказують, що з метою забезпечення достовірності результатів медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння, огляд особи повинен бути проведений не пізніше двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. В іншому випадку результати такого огляду слід вважати недійсними.
В свою чергу, відповідно до пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» при розгляді справ нетверезий стан працівника може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.
Аналогічна позиція висловлена в абз.2 п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів». 
Колегія суддів вважає, що факт перебування позивача на робочому місці о 06 год 40     хв 01 вересня 2016 року в стані алкогольного сп`яніння підтверджується належними та допустимими доказами в їх сукупності, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він є членом профспілки, а тому подання щодо його звільнення мало б вноситись до Житомирської обласної профспілки УМВС України, оскільки згідно статті 41 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" від 15 вересня 1999 року № 1045-ХІУ (зі змінами та доповненнями) гарантії для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів Положення цієї статті в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства. Тобто, ці доводи позивача є безпідставними.
Аналогічні правовідносини викладені в постанові Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року у справі № 806/2272/16 (провадження № К/9901/17903/18).
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.
На наведені обставини суд апеляційної інстанції уваги не звернув, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог.
Таким чином, доводи касаційної скарги спростовують висновки суду апеляційної інстанції та приймаються судом в якості належних.
Стаття 352 КАС України визначає підстави для скасування судового рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково та залишення в силі судового рішення суду першої інстанції у відповідній частині
Відповідно до частини першої статті 352 КАС України, суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
Таким чином, зважаючи на приписи статті 352 КАС України, касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України необхідно задовольнити, скасувати постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року і залишити в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року.
Судові витрати
З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити.
Постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2017 року скасувати.
Залишити в силі постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2016 року.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.Г. Загороднюк 
судді                                                                                                     О.В. Калашнікова 
                                                                                                    В.М. Соколов