ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 р. 	Справа № 591/6152/17	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Ральченка І.М. ,  Бершова Г.Є. 
за участю секретаря судового засідання  Патової Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2019 (суддя Шелєхова Г.В.,  вул. Академічна, 13, м. Суми, 40030) по справі № 591/6152/17
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради                 
          про скасування рішення, вчинення дій, стягнення моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради, в якому з урахуванням уточнень позовних вимог просив:
-визнати протиправними дії відповідача  щодо відмови у призначенні субсидії з врахуванням одного прожиткового мінімуму та щодо призначення  субсидії та з врахуванням двох прожиткових мінімумів за результатами розгляду заяви про призначення житлової субсидій від 13.02.2017;
- скасувати рішення ДСЗН СМР щодо відмови у призначенні субсидії з врахуванням 1 прожиткового мінімуму та рішення щодо призначення субсидії з урахуванням двох прожиткових мінімумів, прийнятими за результатами розгляду заяви про призначення житлової субсидії від 13.02.2017 року;
-визнати протиправними дії та скасувати рішення ДСЗН СМР щодо відмови у призначенні субсидії від 5 вересня 2017 року;
-зобов`язати відповідача призначити субсидію з січня 2017 року з урахуванням 1 прожиткового мінімуму та здійснити відповідний перерахунок коштів, починаючи з 1 січня 2017 року по день ухвалення рішення, зобов`язати відповідача сплатити прострочені кошти за житлово-комунальні послуги з липня 2017 року на день ухвалення рішення;
- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 90 000,00 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 184 022,00 грн.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.
10.03.2020 на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи. Проте, вказаний файл не підписаний електронним цифровим підписом, що підтверджується довідкою головного спеціаліста відділу ІТЗ про відсутність ЕЦП.
Відповідно до п. 7 ч. 1   ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі -   КАС України), будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Згідно ч.10   ст. 44 КАС України, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).
За приписами   статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до   Закону України "Про електронні довірчі послуги".
Враховуючи, що клопотання не містить електронного цифрового підпису,  з метою дотримання розумних строків розгляду справи, визначених   КАС України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо доводів апеляційної скарги в повному обсязі та просив її залишити без задоволення, а рішення  суду першої інстанції без змін.
Заслухавши, суддю-доповідача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.
Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 10 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради із заявою про призначення житлової субсидії (Т.1 а. с. 154).
Рішенням Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради Подойніцину Л.В. призначена субсидія з урахуванням 1 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року (Т.1 а.с.155).
14 лютого 2017 року позивач вдруге звернувся до Департаменту із заявою про призначення житлової субсидії (Т.1 а.с.156).
На його заяву департамент направив повідомлення про те, що на підставі рішення комісії по розгляду заяв громадян з питань призначення соціальної допомоги ОСОБА_1 відмовлено в призначенні субсидії з лютого 2017 року з питання включення до розрахунку субсидії середньомісячного доходу на рівні одного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 31 грудня року, за який враховуються доходи. При призначенні субсидії до середньомісячного сукупного доходу позивача буде застосовано два розміри прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на 31 грудня року, за який враховуються доходи (а.с.159).
3 липня 2017 року на адресу позивача направлено лист №12.1-30/5651/07 з повідомленням про наявність заборгованості з оплати послуг понад два місяці, у зв`язку з чим призначення субсидії з травня 2017 року не вбачається можливим. Проінформовано, що субсидію може бути призначено з місяця документального підтвердження сплати заборгованості або укладення договору реструктуризації (Т.1 а.с.158).
Рішенням про призначення субсидії від 5 вересня 2017 року, позивачу відмовлено у призначенні субсидії з травня 2017 року, у зв`язку з наявністю заборгованості по сплаті ЖКП понад 20 МНД (Т.1 а.с.160).
Згідно відповіді Міністерства соціальної політики України №4323/о/112-17/202 від 28 липня 2017 року, наданої позивачу на його звернення, відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату ЖКГІ, придбання скрапленого газу, твердого або рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою КМУ від 21 жовтня 1995 року №848, громадяни, яким призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, зобов`язані щомісяця сплачувати вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії. Надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням організації, що надають ЖКП, якщо громадян, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії (Т. 2а.с.14).
Вважаючи такі рішення протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції відмовив в задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх  необґрунтованістю.
Перевіряючи законність та правомірність дій Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо розгляду заяв ОСОБА_1 щодо призначення субсидії  з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх незаконність та протиправність, судова колегія виходить з наступного.
Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч.2 ст.2 КАС у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, постановою Кабінету Міністрів України № 848 від 21.10.1995 року "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" затверджено "Положення про порядок призначення житлових субсидій" (далі Положення).
Це Положення визначає умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування  житлом  або  його  утримання,  послуг  з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на  рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та  рідкого пічного побутового палива (п. 1 Положення).
Абз. 5 п. 12 Положення передбачено, якщо в особи, яка досягла 18-річного віку станом на початок періоду , за який враховуються доходи для призначення субсидії, відсутні доходи, для розрахунку субсидії середньомісячний дохід такої особи, визначається на рівні двох розмірів прожиткового мінімуму,          встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи для призначення субсидії. В окремих випадках за рішенням районних, районних у містах Києві і Севастополі, держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах рад або комісій, які ними утворюються, для осіб які проживають у сім`ях, що опинилися у складних життєвих обставинах, у розрахунок          субсидії може включатися середньомісячний сукупний дохід на рівні одного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються доходи.
Судовим розглядом встановлено, що за результатами розгляду заяви позивача Комісією на підставі рішення від 15 березня 2017 року №11 було відмовлено в призначенні субсидії з лютого 2017 року з вищевизначеного питання у зв`язку з тим, що згідно з актом обстеження матеріально- побутових умов господарства від 13 березня 2017 року не було надано документів, які б дали можливість встановити факт перебування останнього у складних життєвих обставинах за період з січня по вересень 2016 року.
Доказів, які б надавали можливість встановити факт  перебування позивача  на момент подання заяви  про призначення житлової субсидії  від 13.02.32017 у  складних життєвих обставинах позивачем надано не було.
Висновок ортопеда, на який посилається позивач, як на підтвердження скрутного становища, комісією був розглянутий, але останній не підтверджував наявності складних життєвих обставин за період, за який враховуються доходи.
З урахування вищевикладеного, колегія суддів зазначає, що відповідачем при призначенні субсидії позивачу на підставі наданих ним документів правомірно  призначено субсидію з лютого 2017 року з  розрахунку двох прожиткових мінімумів встановленого для працездатних осіб станом на 31 грудня, за який враховано дохід.
З огляду на викладене, вимога позивача щодо визнання дій  Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради щодо відмови у призначенні субсидії з врахуванням одного прожиткового мінімуму та щодо призначення субсидії з врахуванням двох прожиткових мінімумів прийнятих за результатами розгляду заяви від 13.02.2017   є бепідставною.
Також, згідно з абзацом 11 пункту 14 Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України N 300 (300-2017-п) від 26.04.2017 року) після закінчення строку отримання субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок субсидії на  наступний період для домогосподарств, які отримували субсидію у попередньому періоді (крім орендарів житлового приміщення, осіб, яким субсидія була призначена за зареєстрованим місцем  перебування, та осіб, які звертаються за субсидією на придбання скрапленого газу, твердого та  рідкого пічного побутового палива). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 13 цього Положення, без звернення громадян і протягом десяти днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (непризначення) субсидії та інформують про прийняте  рішення громадян.  У разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що  структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору. Зазначений строк може бути продовжений на підставі рішення районної, районної у містах Києві і Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі її створення) ради  або  комісії,  яка  ними  утворюється, за наявності поважних причин.  
На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що у разі отримання інформації про прострочену понад два місяці заборгованість з оплати послуг субсидія на наступний строк не призначається, про що структурний підрозділ з питань соціального захисту населення інформує особу. Якщо протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, субсидія призначається з дати закінчення дії попередньої субсидії, в іншому випадку - з місяця, в якому громадянин документально підтвердив сплату заборгованості або укладення договору.
Колегією суддів встановлено, що  під час визначення права ОСОБА_1 на призначення субсидії з травня 2017  року Департаментом  соціального захисту населення Сумської міської ради  на підставі довідки Сумського розрахункового центру про наявність заборгованості станом на лютий, березень, червень  2017 встановлено наявність у позивача простроченої понад два місяці заборгованості по послугам: водопостачання на суму 1046, 12 грн.,  водовідведення на суму 1108,91 грн., центральне опалення на суму 4221,01 грн.
Позивач посилається на те, що заборгованість виникла до призначення субсидії, однак вказана обставина спростовується платіжними квитанціями, з яких вбачається, що оплата комунальних послуг позивачем здійснювалася не в повному обсязі, що призвело до збільшення заборгованості.
Зокрема, станом на березень 2016 року заборгованість за опалення становить - 6991,68 грн., постачання гарячої води - 3768,59 грн., вивіз сміття - 87,93 грн., водопостачання - 1046,10 грн., водовідведення - 1096, 66 грн. (Т.1 а.с.244)
Станом на квітень 2016 року заборгованість за опалення становить - 5902,41 грн., постачання гарячої води - 3743,30 грн., вивіз сміття - 75,03 грн., водопостачання - 1044,20 грн., водовідведення - 1093,58 грн. (Т.1 а.с. 243).
Станом на травень 2016 року заборгованість за опалення становить - 5939,76 грн., постачання гарячої води - 3821,71 грн., вивіз сміття 75,93 грн., водопостачання 1062,89 грн., водовідведення - 1123,51 грн. (Т.1,а.с. 242).
Станом на червень 2016 рік заборгованість за опалення становить - 5908,54 грн., постачання гарячої води - 3922,27 грн., вивіз сміття - 77,43 грн., водопостачання - 1082,64 грн., водовідведення - 1155,16 грн. (Т.1 а.с.241).
Станом на лютий 2017 року заборгованість за вивіз сміття становить - 83,30 грн., водопостачання становить 1109,37 грн., водовідведення - 1197,97 грн., (Т.1 а.с.233).
Станом на березень 2017 року заборгованість за вивіз сміття становить - 78,13 грн., водопостачання - 1098,63 грн., водовідведення - 1180,85 грн. (Т.1 а.с.232).
Станом на квітень 2017 року заборгованість за вивіз сміття становить 81,93 грн., водопостачання - 1101,90 грн., водовідведення - 1198,28 грн. (Т. 1 а.с. 231).
Аналіз вищевказаних платіжних квитанцій свідчить про те, що заборгованість, яка нараховувалася після призначення субсидії сплачувалася позивачем не в повному обсязі, у зв`язку з чим, за період з квітня 2016 року по квітень 2017 року заборгованість хоч і на незначну сума, але все ж збільшилася.
За місцем реєстрації заявника було направлено лист - повідомлення від 03.07.2017 № 12.01.-30/5651/07 щодо наявності заборгованості та необхідності вирішення питання її оплати або реструктуризації для призначення субсидії.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки позивач не надав до Управління документальне підтвердження сплати заборгованості або укладення договору про її реструктуризацію, або оскарження заборгованості в судовому порядку (ухвали про відкриття провадження у справі) протягом двох місяців з дати інформування про непризначення субсидії на наступний строк, то у даному випадку відповідач - суб`єкт владних повноважень, діяв на підставі та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України.
Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 року №3-рп/2012 визначив, що суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції, на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України. Однією з ознак України як соціальної держави є забезпечення загальносуспільних потреб у сфері соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави, яка зобов`язана справедливо і неупереджено розподіляти суспільне багатство між громадянами і територіальними громадами та прагнути до збалансованості бюджету України. При цьому рівень державних гарантій права на соціальний захист має відповідати Конституції України, а мета і засоби зміни механізму нарахування соціальних виплат та допомоги - принципам пропорційності і справедливості.
З огляду на означене, Кабінет Міністрів України уповноважений на підставі конкретних положень закону, прийнятого Верховною Радою України, та з метою забезпечення проведення політики у сфері соціального захисту, визначати механізм реалізації права на отримання пільг. Відповідні акти Кабінету Міністрів України є обов`язковими для виконання (частина перша статті 117 Конституції України).
Оскільки у даному випадку, відповідач діяв на виконання вимог Положення №848, яким Кабінет Міністрів України визначив умови та порядок надання громадянам житлових субсидій, такі дії відповідача вважаються вчиненими на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та зазначає, що воно скасуванню не підлягає.
Щодо доводів апелянта про порушення процедури прийняття відповідачем оскаржуваних рішень, а також на наявність конфлікт інтересів між керівництвом Департаменту соціального захисту населення Сумської міської ради та позивачем, колегія суддів зазначає, що  зазначені обставини викладені позивачем лише в апеляційній скарзі,   в уточненому позові   не зазначалися, а тому судом першої інстанції таким обставинам правова оцінка не надавалась.
Посилання позивача на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 по справі 817/1474/18 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права мають враховуватись виключно висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 19.12.2019 по справі № 591/6152/17  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко    Г.Є. Бершов   	
Постанова складена в повному обсязі  20.03.20.