УХВАЛА

22 червня 2020 року 
м. Київ

Справа №  902/286/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М., 
розглянувши матеріали касаційної скарги Вінницької міської ради
на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі 
за позовом Вінницької міської ради 
до Фізичної особи - підприємця Воловодюка Володимира Володимировича, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Комунальне підприємство "Вінницьке обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації",
2) Комунальне підприємство "Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації",
про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу та про скасування реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі №902/286/17, подана 24.04.2020.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.05.2020 касаційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі №902/286/17 залишено без руху з тих підстав, що касаційна скарга була оформлена з порушенням вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) без зазначення передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав) подання цієї скарги. Надано скаржнику строк для усунення недоліків.
Від Вінницької міської ради, на виконання вимог ухвали Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.05.2020, надійшла заява про усунення недоліків, в якій підставою касаційного оскарження судових рішень у даній справі скаржник зазначає те, судами першої та апеляційної інстанції прийняті рішення без всебічного огляду матеріалів справи та є такими, що суперечать нормам матеріального права.
Розглянувши матеріали цієї скарги та заяву про усунення недоліків, Суд дійшов висновку що вимоги ухвали Верховного Суду від 18.05.2020 щодо визначення передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПУ України підстави (підстав) у спосіб, встановлений пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу, скаржником не виконані. У зазначеній ухвалі Суд звертав увагу, що за приписами частини 2 статті 287 Кодексу підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
При цьому, пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК України.
Відповідно до частини 1 статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Згідно з приписами ГПК України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно її форми та змісту.
У даному випадку доводи Вінницької міської ради про порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права зводяться лише до незгоди скаржника із встановленими судами обставинами справи та оцінкою судами зібраних у справі доказів.
Таким чином вимоги ухвали Верховного Суду про усунення недоліків від 18.05.2020 скаржником не виконані.
Не усунення недоліків є підставою для повернення касаційної скарги як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її форми.
Відповідно до частини 4 статті 174 та частини 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у встановлений строк, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.
За змістом пункту 4 частини 4 статті 292 ГПК України у разі, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку, вона не приймається до розгляду і підлягає поверненню.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Вінницької міської ради на рішення Господарського суду Вінницької області від 10.12.2019 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.03.2020 у справі № 902/286/17 повернути скаржникові.
2. Матеріали касаційної скарги з додатками на 46 (сорока шести) аркушах, матеріали заяви про усунення недоліків на 13 (тринадцяти) аркушах, у тому числі платіжне доручення від 27.04.2020 № 556 про сплату судового збору у сумі 6  400,00 грн, повернути скаржникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                Ю. Я. Чумак

Судді                                                                                          Т. Б. Дроботова 

                                                                                          К. М. Пільков