ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2020 р.                                       Справа№ 910/9279/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Чорногуза М.Г.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Євсікова О.О. 
 в порядку письмового провадження, відповідно до п. 13 ст. 8 ГПК України
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця",
на рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року
у справі № 910/9279/19 (суддя Мудрий С.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", 
до Акціонерного товариства "Українська залізниця", 
в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 
про стягнення 185 409,19 грн., - 
в с т а н о в и в :
1.          Короткий зміст позовних вимог:
1.1.           Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Українська залізниця" про відшкодування збитків в розмірі 185 409,19 грн. (т.І, а.с.7-20).
1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку із бездіяльністю Акціонерного товариства "Українська залізниця" в частині забезпечення схоронності (збереження) цілісності вагонів, такі вагони були розкомплектовані та позивач зазнав витрат на їх ремонт у розмірі, відшкодування яких просить стягнути з відповідача в якості збитків.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції:
2.1.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі №910/9279/19 позов задоволено частково. Стягнуто з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ "Металургтранс" збитки у розмірі 174 730,13 грн. та 16 963,20 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині позову відмовлено (т.ІІ, а.с. 115-126).

3.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги:
3.1.          АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

4.          Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:
4.1.          У апеляційній скарзі відповідач, з посиланням на положення Статуту залізниць України, зазначає, що у позивача відсутнє право на пред`явлення позову, оскільки він не є ані відправником, ані отримувачем за доданими ним до позовної заяви накладними, а є власником (орендарем) вагонів, а також про те, що у даному випадку застосуванню підлягають положення Статуту залізниць України. 
4.2.          Відповідач зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, оскільки позивачем не надано укладених ТОВ "Ремвагонторг" з вагоноремонтними підприємствами договорів на проведення ремонту вагонів позивача та доказів, що підтверджують закупівлю виконавцем запасних частин, їх вартості та узгодження ціни з позивачем, а також підтверджуючих розрахунків (витрат) з вагоноремонтними підприємствами документів.
4.3.          Також відповідач зазначає про те, що послуги з подавання/забирання вагонів в ремонт та з ремонту відносяться до станційних послуг, розмір яких позивачем не підтверджено.
4.4.          Відповідача зазначає, що ризики передачі вагонів у піднайм за договором від 05.12.2016 №32а/16 має нести позивач.

5.          Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:
5.1.          Позивач у відповіді на апеляційну скаргу зазначає, що підставою звернення з позовом стало незабезпечення відповідачем збереження майна позивача. У накладних наявні відмітки про те, що позивач є власником (орендарем) відповідних вагонів.
5.2.          Відповідно до укладеного з ТОВ "Ремвагонторг" договору №25у/14 позивач на умовах попередньої оплати перераховує кошти, що в наступному регулюється актами взаєморозрахунків та актами виконаних робіт, у яких зазначено вартість виконаних робіт.
5.3.          Позовну заяву пред`явлено на підставі гл. 82 ЦК України.

6.          Розподіл справи:
6.1.          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2019 року, апеляційна скарга АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" у судовій справі № 910/9279/19 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Євсіков О.О. 
6.2.          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.01.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі №910/9279/19, яку вирішено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

7.          Інші процесуальні дії у справі: не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
8.          Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:
8.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" є орендарем та власником вантажних вагонів, а саме: № 6633137 (договір №20кп від 27.03.2013 року), №66445743, 64162538, 56273030, 68982404, 64842602 (договір піднайму №32а/16 від 05.12.2016 року), №54039854 (договір оренди №49А від 21.08.2013 року), №56068265 (договір №24/12-14 від 24.12.2014 року), № 59605790, №52877883, 56936388 (договір оренди №63А від 24.06.2011 р.), №54780572 (договір оренди №52А від 21.08.2013 року), №61634903 (договір оренди №06А/14 від 02.01.2014 року), №57922833 (договір підряду №СВРЗ-0й5-20-11-31/Ю від 23.06.2011 року) (т.І, а.с. 12-57).
8.2.          Для забезпечення курсування вагонів залізничними коліями позивачем (замовник) укладено договір № ПР/М-15103/НЮі про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування від 09.11.2015 року з державним підприємством "Придніпровська залізниця" (виконавець) (т.І, а.с. 58-62).
8.3.          В подальшому між сторонами договору укладалися додаткові угоди. 
8.4.          Відповідно до додаткової угоди №4 від 20.11.2018 до договору про надання послуг власнику, орендатору або оператору щодо організації курсування власних вантажних вагонів на коліях загального користування № ПР/М-15103/НЮі від 09.11.2015 року укладеної між ПАТ "Українська залізниця" (виконавець) в особі виконуючого обов`язки начальника структурного підрозділу "Служба комерційної роботи та маркетингу" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" та позивачем строк дії договору про надання послуг від 09.11.2015 № ПР/М-15103/НЮі було продовжено до 31.12.2019 (т.І, а.с. 63).
8.5.          У січні-лютому 2018 року акціонерне товариство "Українська залізниця" здійснювало перевезення вантажних вагонів власності (оренди) позивача.
8.6.          Між відправником та відповідачем укладено договори перевезення у вигляді залізничних накладних №45305877, № 48107411, 36026326, 35973536, 43845635, 43877984, 53573119, 53455036, 43665645, 43663061, 36026409, 36026292, 35948132, відповідно до яких вантажні вагони прямували порожніми під завантаження до пункту призначення (т.І, а.с . 68-70, 82-84, 93, 107, 119-121, 131-133, 143-145, 158-160, 172, 183, 195, 207, 218).
8.7.          Прямуючи до пункту призначення, зі станції відправлення до станції призначення у період знаходження вагонів на відповідальності відповідача, вагони були пошкоджені та відчеплені із зазначенням причини відчеплення - розукомплектація деталей, про що були складені відповідно акти про пошкодження вагонів форми ВУ-25М та акти загальної форми ГУ-23 (т.І, а.с. 71-72, 73, 85-86, 97-98, 99, 108-109, 110, 122-123, 124, 134-135, 136, 146-147, 148, 161-162, 163, 173-174, 175, 184-185, 186, 196-197, 198, 208-209, 210, 219-220, 221).
8.8.          Внаслідок пошкодження (розукомплектування) вагонів позивач був змушений передати структурному підрозділу експлуатаційного вагонного депо регіональної філії відповідача аналогічні деталі, які були відсутні на вагонах, для подальшого їх встановлення на вагони, оскільки дані вагони використовуються у господарській діяльності позивача.
8.9.          У відповідності до повідомлень форми ВУ-36М вагони були прийняті структурним підрозділом експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Українська залізниця" для проведення ремонту та технічного огляду (т.І, а.с. 76-77, 90-91, 102-103, 113-114, 151-152, 166-167, 178-179, 189-190, 201-202, 213-214, 224-225).
8.10.          Згідно дефектних відомостей форми ВУ-22 при проведенні ремонтних робіт на вагони були встановлені відповідні деталі, що додатково підтверджується актами встановлення (т.І, а.с. 74-75, 87-88, 100-101, 111-112, 125-126, 137-138, 150, 153, 164-165, 176-177, 187-188, 199-200, 211-212, 222-223).
8.11.          У відповідності до повідомлень проведення ремонтних робіт на структурному підрозділі експлуатаційного вагонного депо регіональної філії АТ "Українська залізниця" ремонт вантажних вагонів було завершено та по факту виконання ремонту вагонів між структурним підрозділом "Експалуатаційне вагонне депо Нижньодніпровський вузол" Регіональної філії "Придніпровська залізниця" та ТОВ "Ремвагонторг" складено акти встановлення та між ТОВ "Ремвагонторг" та позивачем, - акти виконаних робіт (т.І, а.с. 78, 79-80, 92, 93-94, 104, 105, 115, 116-117, 127, 128-129, 139, 140-141, 155-156, 168, 169-170,180, 181, 191, 192-193, 203, 204-205, 215, 216, 226, 227).
8.12.          Після проведення ремонту позивач прийняв на підставі актів виконаних робіт та оплатив поточний ремонт вагонів, загальна вартість якого складає 154 503,66 грн. (без ПДВ).
8.13.          Роботи з ремонту вагонів на замовлення позивача проводились ТОВ "Ремвагонторг", з яким у позивача укладено договір про надання послуг № 25у/14 від 19.02.14 р. (т.І, а.с. 64-67).

9.          Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:
9.1.          У Актах ВУ-25М зазначено перелік пошкоджень вагона, а також про те, що вагони підлягають техобслуговуваню з відчепленням та направлені для ремонту на МППВ ст. Богуславський Придніпровської залізниці. 
9.2.          Про приймання вантажних вагонів ремонт свідчать повідомлення форми ВУ-36М, засвідчені печаткою Структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо "Нижньодніпровський вузол".
9.3.          Про виявлення розобладнання вагонів зазначено також у складений ст. Богуславський Актах загальної форми ГУ-23. Характер пошкоджень та назви робіт зазначено у Дефектних відомостях форми ВУ-22, засвідчених печаткою Структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо "Нижньодніпровський вузол".
9.4.          Встановлення запчастин, що передані виконавцю із зазначенням їх найменування, кількості, номерів запчастин та номерів вагонів про виконанні ремонту на ППВ Богуславський, підтверджується підписаними Структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо "Нижньодніпровський вузол" та ТОВ "Ремвагонторг" Актами встановлення.
9.5.          Після вказаного, між ТОВ "Металургтранс", як замовником та ТОВ "Ремвагонторг" підписано акти виконаних робіт, у яких зазначено, що відповідно до Договору послуг №25у/14 виконавець організував виконання робіт по поточному ремонту залізничних полувагонів із зазначенням вартості. У додатках до Актів виконаних робіт зазначено складові частини вартості послуг по організації виконання ремонту, в т.ч. найменування виконаних робіт та встановлених деталей". 
9.6.          Виникнення у позивача зобов`язання з оплати та самої оплати організації виконання робіт по поточному ремонту залізничних полувагонів по поточному ремонту вагонів, які були зумовлені незабезпеченням відповідачем схоронності цілісності вагонів підтверджується підписаними позивачем та ТОВ "Ремвагонторг" Актами звірки взаєморозрахунків (т.ІІ, а.с. 2).

10.          Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:
10.1.          При перевезенні належних позивачу (на праві оренди або праві власності) вагонів залізницею не дотримано вимог щодо їх збереження (схоронності), внаслідок чого позивачем понесені витрати на оплату вартості ремонту, з урахуванням вартості замінених деталей та вартості технічного обслуговування, що в свою чергу свідчить про те, що позивачем доведено наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості належного позивачу майна (вагонів), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою, що в свою чергу є підставою для задоволення позовних вимог

11.          Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:
11.1.          Посилання відповідача на статтю 130 Статуту залізниць України є помилковим, оскільки предметом даного спору є стягнення збитків за розукомплектування вагонів, підставою для нарахування яких позивачем визначено ст.ст. 22, 1166 ЦК та ст.ст. 224, 225 ГК України. 
11.2.          Твердження скаржника про відсутність у нього підстав відшкодовувати збитки позивачу спростовуються тим, що позивача у залізничних накладних зазначено власником, орендарем вагонів, що перевозились та були пошкоджені.
Колегія суддів зазначає, що вагони (майно, якому завдано шкоди) є вантажем на своїх осях, оскільки у графах 20 "найменування вантажу" накладних за якими вагони перевозились у ремонт зазначено "вагоны железнодорожные/…/порожние", а також "вагоны железнодорожные, перевозимые на своих осях", що також спростовує твердження скаржника про те, що деякі з пошкоджених вагонів не мали статусу вантажу. 
11.3.          Враховуючи те, що положеннями п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має в т.ч. таку несправність, як несправні повітророзподільники, а також відсутність доказів того, що в момент прийняття вагонів до перевезення вони мали несправності, твердження відповідача про те, що відсутність головної та магістральної частин повітророзподільника не є пошкодженням вагону є необґрунтованими.
Пошкодження вагонів підтверджено належними доказами та за фактом встановлення відсутності головної та магістральної частин повітророзподільника та розукомплектування ручного гальма вагони власності (оренди) ТОВ "Металурнтранс" направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М. 
11.4.          Як слідує з наявних у матеріалах справи доказів, протиправність поведінки відповідача полягає у бездіяльності та незабезпеченні схоронності (збереження) вагонів власності (оренди) позивача під час їх курсування залізничними коліями, чим порушено положення Статуту залізниць та Закону України "Про залізничний транспорт", внаслідок чого вагони були розукомплектовані і позивачу завдано збитків в розмірі вартості їх ремонту та придбаних для цілей ремонту запасних частин. 
11.5.          Між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками існує прямий причинно-наслідковий зв`язок, також матеріали справи не містять доказів того, що розукомплектування вантажних вагонів сталося не з вини відповідача, який взяв на себе відповідальність за збереження прийнятих до перевезення вагонів позивача, але не зберіг майно позивача. 
11.6.          Щодо посилань відповідача на безпідставність застосування позивачем до спірних правовідносин ст. 1187 ЦК України, слід зазначити, що відповідно до частини 1 вказаної статті джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. 
Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
З аналізу наведеної норми, використання, зберігання, утримання транспортних засобів (залізничних вагонів) відповідачем є джерелом підвищеної небезпеки, а тому відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, несе відповідач, якщо не доведе протилежного. 
Вказаним спростовуються викладені в апеляційній скарзі твердження відповідача про те, що судом помилково застосовано положення ст.ст. 1166 та 1187 ЦК України та про необхідність застосування положень Статуту залізниць України. 
11.7.          Складені відповідачем акти про пошкодження вагона (контейнера) форми ВУ-25М, за відсутності встановлених правоохоронними органами відповідних обставин у межах кримінального провадження, не можуть вважатися такими, що підтверджують здійснення крадіжки деталей вагонів третіми особами. 
При цьому, в силу пункту 20 Правил складання актів (п. 129 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, акт про пошкодження вагона (контейнера) складається у разі пошкодження вагона (контейнера) під час перевезення, навантаження, вивантаження вантажу, виконання маневрових робіт, а також в інших випадках для засвідчення обставин і розмірів пошкодження і є підставою для матеріальної відповідальності винних у пошкодженні згідно із статтею 124 Статуту залізниць України.
11.8.          Разом з тим, поданими документами підтверджується, що відповідач прийняв вагони до перевезення без заперечень та зауважень, а обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.
11.9.          Відтак, стверджувати про те, що відбулася крадіжка деталей вагонів, а не їх пошкодження, немає підстав.
11.10.          Порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", а тому має місце розукомплектування вантажу. 
11.11.          Твердження скаржника про те, що позивачем не надано укладених ТОВ "Ремвагонторг" з вагоноремонтними підприємствами договорів на проведення ремонту вагонів позивача, доказів закупівлі виконавцем запасних частин, їх вартості і узгодження ціни з позивачем, оплати послуги з подавання/забирання вагонів в ремонт та з ремонту та підтверджуючих розрахунків ТОВ "Ремвагонторг" з вагоноремонтним підприємством документів правильних висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача збитків не спростовують, оскільки стосуються правовідносин, що виникли між структурними підрозділами залізниці та ТОВ "Ремвагонторг", надання таких документів укладеним вказаною особою та позивачем договором №25у/14 - не передбачено. 
11.12.          Натомість понесення позивачем витрат на ремонт розкомплектованих вагонів власності/оренди позивача у зв`язку з незабезпеченням відповідачем їх схоронності підтверджується, підтверджується підписаними ТОВ "Металургтранс", як замовником та ТОВ "Ремвагонторг" актами виконаних робіт, у яких зазначено, що відповідно до Договору послуг №25у/14 виконавець організував виконання робіт по поточному ремонту залізничних полувагонів із зазначенням вартості. У додатках до Актів виконаних робіт зазначено складові частини вартості послуг по організації виконання ремонту, в т.ч. найменування виконаних робіт та встановлених деталей".
11.13.          Виникнення у позивача зобов`язання з оплати та самої оплати організації виконання робіт по поточному ремонту залізничних полувагонів по поточному ремонту вагонів, які були зумовлені незабезпеченням відповідачем схоронності цілісності вагонів підтверджується підписаними позивачем та ТОВ "Ремвагонторг" Актами звірки взаєморозрахунків (т.ІІ, а.с. 2).
11.14.          Вказані у Актах та додатках до них роботи та деталі відповідають зазначеним у підписаних Структурним підрозділом "Експлуатаційне вагонне депо "Нижньодніпровський вузол" та ТОВ "Ремвагонторг" Актах встановлення, у яких вказано, що ці деталі встановлено на ППВ Богуславський, на який вказані вагони направлені для ремонту на підставі Актів ВУ-25М, прийняті вказаним підприємством відповідно до повідомлень форми ВУ-36М, про розобладнання вагонів зазначено також у складений ст. Богуславський Актах загальної форми ГУ-23, характер пошкоджень та назви робіт зазначено у Дефектних відомостях форми ВУ-22, засвідчених печаткою Структурного підрозділу "Експлуатаційне вагонне депо "Нижньодніпровський вузол".
11.15.          При цьому колегія суддів зазначає, що зазначення в укладеному позивачем договорі від 05.12.2016 №32а/16 про те, що ризики передачі вагонів у піднайм за має нести позивач права позивача на відшкодування йому заподіяних збитків - не спростовує.

12.          Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:
12.1.           Матеріалами справи підтверджено, а відповідачем не спростовано того, що внаслідок незабезпечення залізницею під час перевезення належних позивачу на праві власності та праві оренди вагонів, схоронності цього майна, таке майно зазнало пошкоджень. Вказане свідчить про наявність у позивача права на відшкодування завданих йому збитків. 

13.          Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:
13.1.           Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
13.2.           Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).
13.3.          Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).
13.4.          Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. ст. 79 ГПК України). 
13.5.          Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
13.6.          За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
13.7.          Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
13.8.          Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (ч.10 ст.270 ГПК України).
13.9.          Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін - матеріали справи не містять.
13.10.          За приписами ч. 13    ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться
13.11.          Враховуючи положення зазначених правових норм з урахуванням відсутності клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.
13.12.          Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
13.13.          Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, Статут залізниць України (далі - Статут) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. 
13.14.          Відповідно до пункту 21 Правил користування вагонами і контейнерами, ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
13.15.          Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 28.09.2004 №856, порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких в графі 20 "Найменування вантажу" вказується "Власний вагон (найменування власника) направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". 
13.16.          Згідно із ст. 8 Статуту перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями провадиться у вагонах парку залізниць або орендованих у залізниць, а також у власних вагонах, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності, в тому числі розташованим за межами України. Вагони, призначені для перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, повинні відповідати вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України та санітарно-гігієнічним і протиепідемічним нормам і правилам.
13.17.          Відповідно до п. 4.14 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 17 від 29.01.2015, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14.02.2015 за № 168/26613 (далі - Правила експлуатації власних вантажних вагонів), перевезення власних вантажних вагонів із заводськими номерами (від вагонобудівного підприємства до покупця, на утилізацію тощо) здійснюється за погодженням із відправником і залізницею як "вантаж на своїх осях".
13.18.          Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів визначається за тарифною схемою відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356.
13.19.          За приписами п. 3.4 Правил експлуатації власних вантажних вагонів, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 29.01.2015 № 17, власні вантажні вагони, що виходять на колії загального користування, за конструкцією, строком служби, періодом проведення планових видів ремонту і технічним станом повинні відповідати всім вимогам, які встановлюються до вагонів інвентарного парку залізниць, включаючи спеціалізований рухомий склад, та мати відомості про комплектацію вагона.
13.20.          Відповідно до п. 4.1 Правил, випуск власних вантажних вагонів на колії загального користування допускається після відповідного огляду їх технічного стану працівниками вагонного господарства, а для перевезення небезпечного вантажу в спеціалізованих вагонах - при пред`явленні відправником вантажу працівникам станцій і вагонного господарства свідоцтва про технічний стан вагона, що гарантує безпеку перевезення цього вантажу. Номер свідоцтва і результати огляду технічного стану вагонів працівник вагонного господарства записує в книзі пред`явлення вагонів вантажного парку до технічного обслуговування (форма ВУ-14).
13.21.          Відповідно до п. 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001) забороняється ставити в состав поїзда вагони, гальмівне обладнання яких має хоча б одну з наступних несправностей: несправні повітророзподільники, електроповітророзподільники, електричний ланцюг ЕПГ (у пасажирському поїзді), авторежим, кінцевий або роз`єднувальний кран, випускний клапан, гальмівний циліндр, резервуар, робоча камера.
13.22.          Згідно п. 6.2.1. зазначеної інструкції при технічному обслуговуванні вагонів слід перевіряти дію автогальм на чутливість до гальмування і відпускання. Повітророзподільники й електроповітророзподільники, що працюють незадовільно, замінити справними.
13.23.          Відповідно до п. 4.6. Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених, наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, обов`язок охорони вагонів і вантажів на під`їзній колії покладається на підприємство. Якщо під`їзна колія обслуговується локомотивом залізниці, то охорону вагонів і вантажів до моменту фактичної подачі вагонів і з моменту збирання вагонів з під`їзної колії організовує залізниця. 
13.24.          Згідно з пунктами 20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, пошкодження вантажного вагона - це порушення справного стану вагона або його складових частин унаслідок зовнішніх впливів, що перевищують рівні, установлені ГОСТ 22235-76, а також унесення змін у конструкції вагонів, заварювання дверей, люків, знімання бортів платформ, дверей напіввагонів, знімного устаткування вагонів тощо, свердління (пробивання, пропалювання) отворів для кріплення вантажів у деталях вагонів, а також кріплення до них вантажів за допомогою зварювання без дозволу залізниці. 
13.25.          Ремонт пошкодженого вагона здійснюється на підприємстві, що має право на виконання таких робіт, або на найближчому до місця пошкодження вагоноремонтному підприємстві. Перелік таких підприємств оприлюднюється у товарних конторах станцій обслуговування.
13.26.          Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведено до збитків.
13.27.          Стаття 224 ГК України зобов`язує учасника господарських відношень, який порушив господарські зобов`язання або встановлені вимоги, які стосуються здійснення господарської діяльності, відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, здійсненні уповноваженою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не отримані їй доходи, які уповноважена сторона отримала б у разі належного виконання зобов`язання або дотримання правил здійснення господарської діяльності іншою стороною.
13.28.          Вимогами статті 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у разі порушення його цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитки визначаються, як втрата, яку особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила чи повинна зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально отримати при звичайних обставинах, якщо б його право не було порушено (упущена вигода).
13.29.          Статтею 225 ГК України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.
Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником. 
Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань та/або відшкодування позадоговірної шкоди потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.
Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення. 
У розумінні вище наведених норм права, саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки. 
13.30.          Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
13.31.          Як зазначено у п. 11 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства" від 29.11.2007 № 01-8/91, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", і якими залізниця не має права розпоряджатись на свій розсуд, як вона розпоряджається вагонами загального парку залізниць, а зобов`язана доставити ці власні порожні вагони на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній.
Отже, власні (приватні) порожні вагони, які перевозяться залізницею за перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають правовий статус "вантажу".
13.32.          Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
13.33.          Статтею ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.
13.34.          За приписами п. 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.
13.35.          Відповідно до п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було зниженого його вартість.
13.36.          Згідно з п. 2 ст. 126 Статуту за пошкодження залізницею вагонів або контейнерів, що належать підприємствам, залізниця несе матеріальну відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди. 

14.          Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:
14.1.           Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснювалось перевезення вантажних вагонів № 6633137, 66445743, 56068265, 54039854, 64162538, 56273030, 57922833, 68982404, 59605790, 54780572, 64842602, 52877883, 56936388 власності (оренди) товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" за залізничними накладними №45305877, № 48107411, 36026326, 35973536, 43845635, 43877984, 53573119, 53455036, 43665645, 43663061, 36026409, 36026292, 35948132.
14.2.          Прийняття відповідачем до перевезення вагонів № 6633137, 66445743, 56068265, 54039854, 64162538, 56273030, 57922833, 68982404, 59605790, 54780572, 64842602, 52877883, 56936388 за залізничними накладними №№№45305877, № 48107411, 36026326, 35973536, 43845635, 43877984, 53573119, 53455036, 43665645, 43663061, 36026409, 36026292, 35948132 свідчить про те, що останні перебували у технічно справному стані.
14.3.          Наявними в матеріалах справи документами підтверджується, що вагони №6633137, 66445743, 56068265, 54039854, 64162538, 56273030, 57922833, 68982404, 59605790, 54780572, 64842602, 52877883, 56936388 власності/оренди позивача були пошкоджені (розкомплектовані) після прийняття їх до перевезення відповідачем, а саме: виявлено відсутність (розобладнання) головної та/або магістральної частини повітророзподільника.
14.4.          В матеріалах справи наявні акти про пошкодження вагона (форма ВУ-25), а саме: від 04.02.2018 року ( вагон №6633137), від 01.022018 року (вагон № 66445743), від 17.01.2018 року (вагон №56068265), від 16.01.2018 року (вагон №54039854), від 09.02.2018 року (вагон № 64162538), від 11.02.2018 року (вагон № 56273030), від 23.12.2017 року (вагон №57922833), від 21.12.2017 року (вагон №68982404), від 19.01.2018 року (вагон №59605790), від 19.01.2018 року (вагон № 54780572), від 17.01.2018 року (вагон №64842602), від 17.01.2018 року (вагон №52877883), від 13.01.2018 року (вагон № 56936388).
14.5.          Враховуючи положення п.п. 6.2.1, 6.2.7. Інструкції з експлуатації гальм рухомого складу на залізницях України, затверджена наказом Укрзалізниці №264-Ц від 28.10.1997 (зі змінами та доповненнями згідно наказом №312-Ц від 07.06.2001), відсутність головної та/або магістральної частини повітророзподільника є саме пошкодженням вагону, поставки такого вагону в состав поїзду - заборонена. 
14.6.          Доказів на підтвердження невідповідності технічного стану спірних вагонів при прийнятті їх відповідачем до перевезення - матеріали справи не містять.
14.7.          Обов`язок відповідача забезпечувати схоронність вагонів передбачена статтею 110 Статуту залізниць України, відповідно до якої залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами перевезення вантажів іншому підприємству.
14.8.          Вказані обставини свідчать про те, що всупереч чинному законодавству відповідач не забезпечив схоронності (збереження) вагонів (як вантажу) під час їх курсування залізничними коліями. 
14.9.          За фактом встановлення відсутності вищезазначених деталей, вагони власності (оренди) товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" були направлені на технічне обслуговування, про що свідчать оформлені відповідні повідомлення форми ВУ-23М та ВУ-36М.
14.10.          На виконання п.п.20, 21 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за №165/3458, у зв`язку з розукомплектуванням вагонів №6633137, 66445743, 56068265, 54039854, 64162538, 56273030, 57922833, 68982404, 59605790, 54780572, 64842602, 52877883, 56936388 їх відправлено до структурних підрозділів акціонерного товариства "Українська залізниця" для проведення ремонтних робіт, що підтверджується повідомленнями про приймання вантажних вагонів із форми ВУ-36М, а саме:№6814 від 03.02.2018 року, №6802 від 06.02.2018 року, № 6782 від 01.02.2018 року, №6797 від 03.02.2018 року, №6809 від 15.02.2018 року, №6781 від 01.02.2018 року та №6738 від 05.02.2018 року.
14.11.          Роботи з ремонту вагонів на замовлення позивача проводились ТОВ "Ремвагонторг", з яким у позивача укладено договір про надання послуг № 25у/14 від 19.02.14 р.
14.12.          Так, в матеріалах справи наявні акти виконаних робіт на загальну суму 174 730, 13 грн. з ПДВ, які підтверджують факт виконання ремонту вагонів, виконаних ТОВ "Ремвагонторг", а саме:
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №6633137 на суму 14 468,79 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 17 362, 55 грн. з ПДВ.
-           № 419 від 31.03.2018 року (вагон №66445743) на суму 8 852,23 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №419 від 31.03.2018 року вартість робіт становить 10 634,68 грн. з ПДВ.
-           № 407 від 20.03.2018 року (вагон №56068265) на суму 10 338,32 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №407 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 12 405,98 грн. з ПДВ.
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №54039854) на суму 8 873,91 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 10 648,69 грн. з ПДВ.
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №64162538) на суму 8 870,03 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 10 644,04 грн. з ПДВ.
-           № 419 від 31.03.2018 року (вагон №56273030) на суму 7 104,75 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №419 від 31.03.2018 року вартість робіт становить 8 525,70 грн. з ПДВ.
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №57922833) на суму 14 466,70 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 17 360,04 грн. з ПДВ.
-           № 419 від 31.03.2018 року (вагон №68982404) на суму 17 117,05 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №419 від 31.03.2018 року вартість робіт становить 20 540,46 грн. з ПДВ.
-          № 406 від 20.03.2018 року (вагон №59605790) на суму 10 338,32 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №406 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 12 405,98 грн. з ПДВ.
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №54780572) на суму 8 873,91 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 10 648,69 грн. з ПДВ.
-          № 408 від 20.03.2018 року (вагон №64842602) на суму 8 899,22 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №408 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 10 679,06 грн. з ПДВ.
-          № 406 від 20.03.2018 року (вагон №52877883) на суму 10 338,32 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №406 від 20.03.2018 року вартість робіт становить 12 405,99 грн. з ПДВ.
-          № 424 від 30.04.2018 року (вагон №56936388) на суму 17 056,89 грн. без ПДВ). Відповідно до доповнення до акту №424 від 30.04.2018 року вартість робіт становить 20 468,27грн. з ПДВ.
14.13.          Понесення витрат з оплати виконаних робіт підтверджується актами звіряння взаєморозрахунків станом на 31.12.2018 року. 
14.14.          Вказане свідчить про те, що загальна сума витрат понесених позивачем на ремонт вищезазначених розукомплектованих вагонів склала 174 730,13 грн.
14.15.          Обов`язок з відшкодування залізницею фактично заподіяної шкоди за незбереження прийнятого до перевезення вантажу визначено положеннями ст. 924 ЦК України, ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", а також п. 114 та п. 2 ст. 126 Статуту залізниць України.
14.16.          Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем доведено існування всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної бездіяльності відповідача, що виявилась у незабезпеченні збереженості (схоронності) майна (вагонів) власності (оренди) позивача (№№6633137, 66445743, 56068265, 54039854, 64162538, 56273030, 57922833, 68982404, 59605790, 54780572, 64842602, 52877883, 56936388), завданої шкоди - пошкодження складових частин вагонів та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено, що пошкодження вагонів під час їх перевезення залізницею сталось не з його вини у незабезпеченні збереження прийнятого до перевезення майна позивача.
14.17.          Враховуючи викладене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
15.1.          Рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі № 910/9279/19 залишити без змін.
15.2.          Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі № 910/9279/19 залишити без задоволення.

15.          Розподіл судових витрат:
15.1.           Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі "Придніпровська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі № 910/9279/19 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі №910/9279/19 залишити без змін.
3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця".
4. Справу №910/9279/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.
Повний текст постанови складено - 03.03.2020 р. 

Головуючий суддя                                                            М.Г. Чорногуз 

Судді                                                                                О.В.  Агрикова

                                                                                О.О. Євсіков