ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
17 червня 2020 року           справа №200/657/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд колегією суддів у складі: головуючого судді Міронової Г.М., суддів Арабей Т.Г., Геращенка І.В., секретаря судового засідання Ашумова Т.Е., за участю позивача особисто, представника позивача адвоката Литвиненка В.І., розглянув у відкритому судовому засіданні  апеляційну скаргу   адвоката Литвиненка Віталія  Івановича  в інтересах ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 р.  у справі  № 200/657/20-а (головуючий І інстанції суддя Троянова О.В.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області  про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,
                                           
                                          ВСТАНОВИВ:

Позивач 13.01.2020 року звернувся до суду з  позовною заявою до відповідача, в якій просив  визнати протиправними дії та рішення відповідача № 220 від 18.11.2019 року щодо відмови йому в перерахунку пенсії державного службовця з 01.06.2015 року у зв`язку з підвищенням заробітної плати державних службовців відповідно до ст. 37-1 Закону України «Про державну службу»; зобов`язати відповідача провести йому перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 82% заробітної плати державного службовця на підставі довідки Головного Управління Держпраці від 2 серпня 2019 року № 08-50/208-19 з 01.06.2018 року з урахуванням виплачених сум; вирішити питання судових витрат (а.с. 1-3).
Рішенням  Донецького окружного адміністративного суду від 5 березня 2020 року у справі  № 200/657/20-а у задоволені позову відмовлено (а.с. 65-68).
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій  просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким  задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Позивач зазначає, що з 12 грудня 2006 року він отримує пенсію у відповідача за віком як державний службовець відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» у розмірі 82 відсотків від суми заробітної плати, на які нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.
Рішенням № 220 відповідач відмовив у перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу».
Позивач вважає відмову в перерахунку пенсії протиправною та необґрунтованою, оскільки  відповідно до ст. 37-1 Закону № 3723 у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив  в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, погоджуючись з висновком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково  поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів  та вимог апеляційної скарги.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, наполягали на її задоволенні.
Судами  першої  та апеляційної інстанцій встановлено, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 29 липня 1998 року Краматорським МВ УМВС України у Донецькій області), є особою, що претендує на перерахунок пенсії згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ.
14.08.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою довільної форми про перерахунок пенсії державного службовця згідно довідки про заробітну плату від 02.08.2019 року № 0850/208/19.
Відповідачем надано відповідь від 19.09.2019 року № 425/Ш-17-01-04/14114/02/34,  якою повідомлено, що з 12.12.2006 року позивачу призначено пенсію за віком як державному службовцю відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ втратив чинність на підставі Закону України від 10.12.2015 року № 889-VIIІ, крім статті 37, що застосовується для осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу ХІ Закону України від 10.12.2015 року №  889-VIIІ. З 01.05.2016 року набрав чинність Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №  889-VIIІ, яким не передбачені перерахунки пенсій відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень цього Закону (а.с. 14).
Судом встановлено, що 11.11.2019 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою за призначенням/перерахунком пенсії. До цієї заяви позивачем надано заяву про призначення/перерахунок пенсії № 10320 від 11.11.2019 року, та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії держслужбовця  № 08-50/208-19 від 02.08.2019 року  (а.с. 15-16).
На підставі довідки про складові заробітної плати (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), виданої Головним управління Держпраці у Донецькій області вбачається,  що ОСОБА_1 працював у Територіальному управлінні Держпромгірнагляду по Донецькій області на посаді головного державного інспектора з охорони праці державної інспекції охорони праці в машинобудуванні. Заробітна плата станом на 01.06.2015 року становила: посадовий оклад – 1218,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 90 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 438,48 грн., усього – 1746,48 грн. Заробітна плата станом на 01.12.2015 року становила: посадовий оклад – 1378,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 90 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 496,08 грн., усього – 1964, 08 грн. Заробітна плата станом на 01.05.2016 року становила: посадовий оклад – 3274,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 200 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 1178,64 грн., усього – 4652,64 грн. Заробітна плата станом на 01.01.2017 року становила: посадовий оклад – 3801,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 200 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 1368,36 грн., усього – 5369,36 грн. Заробітна плата станом на 01.01.2018 року становила: посадовий оклад – 4800,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 200 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 1728,00 грн., усього – 6728,00 грн. Заробітна плата станом на 01.01.2019 року становила: посадовий оклад – 5110,00 грн., надбавка за ранг (9 ранг) – 200 грн., надбавка за вислугу років (36% за стаж державної служби 12 років) – 1839,60 грн., усього – 7149,60 грн. (а.с. 17).
Відповідач 18.11.2019 року прийняв рішення № 191735 про відмову в перерахунку пенсії. Рішення обґрунтоване тим, що з 01.05.2016 року вступив в силу Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №  889-VIIІ. Відповідно до розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону зберігається право тільки на призначення пенсій відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, яка застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 Розділу ХІ Закону. Перерахунки пенсій діючим законодавством не передбачені. За таких обставин прийнято рішення відмовити заявникові в перерахунку пенсії (а.с. 18).
Предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови відповідачем у перерахунку пенсії позивачу за статтею 37 Закону України «Про державну службу» (в попередній редакції). 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо  відмови у задоволенні позовних вимог  з огляду на наступне.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Статтею 92 Конституції України закріплено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Стаття 58 Конституції України закріплює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.
Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 року визначалися Законом України від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ  «Про державну службу».
За унормуванням ч. 2 ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції Закону України 2006 року) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10  років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали  на  посадах державних службовців, а також особи, які мають  не  менше  20  років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на  загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними  службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого  державного  службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.
Частина 1  статті 37-1    Закону № 3723-ХІІ  (у редакції, чинній до 01 січня 2015 року) передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.
01.01.2015 набрав чинності  Закон України від 28.12.2014 № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»  (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема,  статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного  Закону, як вбачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій державним службовцям після 01.01.2015 делегував Кабінету Міністрів України.
Правове регулювання Кабінетом Міністрів України зазначеного питання у період з 01 січня по 01 грудня 2015 року знайшло своє відображення у пунктах 4, 5  постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 № 865 «Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії»  (далі  - Постанова № 865), за змістом яких підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця було передумовою для перерахунку пенсії.
Так, за правилами пункту 4 Постанови № 865, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності  Законом № 3723-ХІІ, визначається в такому порядку: 1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку; 2) іншим пенсіонерам на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики (пункт 5 Постанови № 865).
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів»  (далі  - Постанова № 1013), якою підвищено розміри заробітку працюючих державних службовців, та яка, відповідно до її пункту 6, застосовується з 01.12.2015, пункт 4 Постанови № 865 виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: «форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики».
Положень, які б закріплювали можливість перерахунку пенсії у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, Постанова № 1013 не містить.
Крім того, постановою правління Пенсійного фонду України від 04.07.2016 № 15-2 (набрала чинності 02.09.2016) форму Довідки для перерахунку пенсії було виключено.
Отже, з 01.12.2015 по 01.05.2016 чинне законодавство, яке регламентувало пенсійне забезпечення державних службовців, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців не визначало як підставу для перерахунку пенсій, призначених за  статтею 37 Закону № 3723-ХІІ.
При цьому, чинна у зазначений період редакція  статті 37-1 Закону № 3723-ХІІ  не визначала передумов перерахунку пенсій, а лише відносила вирішення такого питання до компетенції Кабінету Міністрів України.
У ході реформування системи державного управління 10.12.2015 прийнято новий  закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням -  Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
У зв`язку з набуттям з 01.05.2016 чинності зазначеним  Законом, положення  Закону № 3723-XII  втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12  розділу XI Закону № 889-VIII і тільки для призначення пенсій).
Натомість, у  статті 90 Закону № 889-VIII  закріплено правило, за яким пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до  Закону № 1058-IV, стаття 42 якого визначає підстави перерахунку призначених пенсій, підвищення розміру заробітку працюючих державних службовців до яких не віднесено.
Суд також звертає увагу на те, що згідно листа відповідача від 16 червня 2020 року про надання інформації щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі пункту 47 Прикінцевих положень Закону № 1058 (з 01.10.2017 р.) та ст. 42 Закону № 1058 (з 01.03.2019 р.) переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є недоцільним, оскільки розмір пенсії буде меншим.
Слід також зауважити, що ні  Закон № 76-VIII, яким, зокрема,  статтю 37-1 Закону № 3723-ХІІ  викладено у новій редакції, ні  стаття 90 Закону № 889-VIII, не визнані неконституційними Конституційним Судом України, який до того ж у Рішенні від 26.12.2011 № 20-рп/2011 вказав, що одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційність (розмірність) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства. При цьому зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.
Оскільки законодавством, чинним на час звернення ОСОБА_1 за перерахунком розміру пенсії, не передбачена можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 06.03.2018 року у справі № К/9901/14256/18 643/3452/17 та від 21.02.2018 року у справі № К/9901/20371/18 208/6752/16-а, від  03 жовтня 2019 року у справі № 766/2989/17.
Приписами статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на правила ст. 77 КАС України стосовно обов`язку доказування правомірності своїх дій суб`єктом владних повноважень  відповідачем  доведено, що   відмовляючи в  перерахунку пенсії на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», він діяв правомірно.
На підставі вищевикладеного суд апеляційної інстанції вважає заявлені позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Щодо доводів апелянта стосовно описки у другому пункті прохальної частини, то суд зазначає, що судом першої інстанції позовні вимоги розглядались з урахуванням уточнених позовних вимог  про   зобов`язання відповідача провести  позивачу перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної в розмірі 82% заробітної плати державного службовця на підставі довідки Головного Управління Держпраці від 2 серпня 2019 року № 08-50/208-19  саме з 01.06.2018 року з урахуванням виплачених сум. 
За змістом ч. 5 ст. 308 КАС України  суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.
Унормуванням п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України обумовлено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно п. 1 ч. 1  ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.  
Керуючись ст. ст. 205, 308, 310, 313, 315,  316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, 

                                           ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   адвоката Литвиненка Віталія  Івановича  в інтересах ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 р.  -  залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05 березня 2020 р.  у справі  № 200/657/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не  підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.
Повне судове рішення складено 17 червня 2020 року.

Головуючий  суддя                                                                             Г.М. Міронова                   
                                                                                                                                            
Судді                                                                                                    Т.Г. Арабей                               
    
                                                                                                            І.В. Геращенко