ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15106/19                                                                 Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року                                                                                                                м. Київ

          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року за адміністративним позовом Державного підприємства «ЗАВОД 410 ЦА» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про скасування податкового повідомлення-рішення форми «С», - 
В С Т А Н О В И В :
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з питань дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним Контрактом від 15.03.2016 № UZ-2016-347/8 згідно Листа АБ «Укргазбанк» від 10.01.2019 №1711/522/2019 (вх. ГУ ДФС у м. Києві від 11.02.2019 №31311/10) за період з 15.03.2016 по 03.05.2019, про що складено відповідний Акт від 10 квітня 2019 року №453/26-15-14-06-03/01128297 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 14-22).
Перевіркою встановлено порушення Позивачем ст.2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме ненадходження товару за Контрактом від 15.03.2016 № UZ-2016-347/8 на загальну суму 249750 дол. США (еквів. 6961178,10 грн.).
На підставі зазначених порушень, відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «С» від 05 червня 2019 року №0030611406, яким Позивачу на 2943988,95 грн. нараховано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Як зазначено Відповідачем в апеляційній скарзі, підставою для прийняття оскарженого Позивачем податкового повідомлення-рішення є порушення ним при виконанні Контракту граничних термінів надходження Товару на суму 249750 дол. США, який оплачено 13.07.2017 (спеціальний строк 500 календарних днів між 13.07.2017 - 13.12.2018).

Як вбачається з матеріалів справи, 15.03.2016 між Компанією «THOMMEN AIRCRAFT EQUIPMENT AG» (Швейцарія), як Продавцем, та Позивачем, як Покупцем, укладено Контракт № UZ-2016-347/8 (надалі - Контракт), згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов`язується виготовити і поставити індикатори повітряних сигналів (Високоміри АД-32) у кількості 30 комплектів для встановлення на літаки типу АН (надалі - Товар), а Покупець зобов`язується оплатити і прийняти Товар у відповідності з умовами даного Контракту.
Як встановлено в Акті перевірки, згідно з наданими до перевірки виписками банку, з валютного рахунку Позивача перераховано грошові кошти нерезиденту «THOMMEN AIRCRAFT EQUIPMENT AG» (Швейцарія) у загальній сумі 1082250,00 дол. США. За перевіряємий період, за наданими до перевірки митними деклараціями, Товар (індикатори повітряних сигналів) від нерезидента «THOMMEN AIRCRAFT EQUIPMENT AG» (Швейцарія) на адресу Позивача надійшов на загальну суму 416250,00 дол. США без порушень законодавчо встановлених строків розрахунків. Крім того, у зв`язку з неможливістю повністю виконати умови Контракту від 15.03.2016 №UZ-2016-347/8, нерезидентом «THOMMEN AIRCRAFT EQUIPMENT AG» (Швейцарія) на рахунок Позивача повернуто кошти в загальній сумі 332950,00 дол. США. Комісія банку склала 50 дол. США. Проте, Товар на суму 333000,00 дол. США (еквівалент 9279 713,00 грн.) до Позивача не надійшов, у зв`язку з чим станом на 03.05.2019 встановлено дебіторську заборгованість у сумі 333000,00 дол. США, в тому числі прострочену дебіторську заборгованість у сумі 249750,00 дол. США (еквівалент 6959 784,75 грн.). Термін погашення простроченої дебіторської заборгованості у сумі 249750,00 дол. США - 13.12.2018.
19 липня 2017 року між Компанією «THOMMEN AIRCRAFT EQUIPMENT AG» (Швейцарія), як Продавцем, та Позивачем, як Покупцем, укладено Додаткову угоду №1 до Контракту № UZ-2016-347/8, відповідно до п. 3.1. якої Вироби поставляються на умовах «СРТ (ІНКОТЕРМС 2010)» Міжнародний аеропорт «Палам» м. Нью Делі (Індія).
Відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010, термін СРТ «Перевезення оплачене до» означає, що продавець оплачує фрахт за перевезення товару до вказаного місця призначення. 
Як вбачається з п. 10.1 Контракту, Продавець зобов`язується надати документи, що підтверджують поставку: Інвойс, Сертифікат походження Товару, Авіатранспортну накладу, Пакувальний лист.
Додатковою угодою №1 пункт 10.1 Контракту доповнено пп. 10.1.6, яким визначено, що крім передбачених в п. 10.1. документів, що підтверджують поставку Товару, Продавець зобов`язується надати Акт приймання-передачі Виробів.
А п. 3.4 Додаткової угоди №1 встановлено, що кінцевим споживачем Товару є Штаб ВПС Міністерства оборони Уряду Індії.
На виконання умов Контракту Позивачем надано Акт приймання-передачі Виробів від 24.08.2017 року, підписаний в м. Нью-Делі, Індія, який підтверджує отримання ним Товарів за Контрактом на суму 333000,00 дол. США.
Як вбачається з Додаткової угоди №1 до Контракту № UZ-2016-347/8, Вироби придбавалися для поставки за Контрактом AirHQ/S 82891/32/EngD3(T)(AN32RE/l05-2009- 13)/STE-l-32-K/KE-09, укладеним між ДГЗП «Спецтехноекспорт» та Об`єднаним секретарем Міністерства оборони уряду республіки Індія, та Договором Комісії № STE-l-2-Д/К-09-ОМ/09-01 від 08.01.2009 року, укладеним між ДГЗП «Спецтехноекспорт» та Позивачем.
На підтвердження надходження в Україну коштів за зазначений Товар, від                ДГЗП «Спецтехноекспорт» за Договором Комісії № STE-l-2-Д/К-09-ОМ/09-01 від 08.01.2009 року Позивачем отримано 404446,00 доларів США, що підтверджується Випискою з особового рахунку Позивача, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.49).
Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (надалі - Закон №185/94-ВР), виручка резидентів у іноземній валюті від експорту продукції підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної   вантажної митної декларації) такої продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, транспортних послуг - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання транспортних послуг.
Відповідно до частини першої ст. 2 Закону №185/94-ВР, імпортні операції резидентів, які здійснюються на умовах відстрочення поставки, в разі, коли таке відстрочення перевищує 180 календарних днів з моменту здійснення авансового платежу або виставлення векселя на користь постачальника продукції (робіт, послуг), що імпортується, потребують висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Згідно з частиною четвертою ст. 6 Закону №185/94-ВР, розрахунки за експортно-імпортними операціями суб`єктів космічної діяльності, визначених відповідно до статті 1 Закону України «Про космічну діяльність», а також суб`єктів літакобудування, що підпадають під дію норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», після перерахування авансових платежів за виконання робіт з виготовлення (розробки) агрегатів, систем космічних ракетних комплексів (космічних ракет-носіїв), космічних апаратів, наземного сегмента космічних систем та їх агрегатів, систем і комплектуючих, а також з розробки, виробництва, переобладнання, ремонту, модифікації, технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів здійснюються у строк до 500 календарних днів.
Як зазначено Позивачем в позовній заяві, він входить до переліку суб`єктів літакобудування, що підпадають під дію норм статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», з чим погодився в Акті перевірки і сам Відповідач.
Відповідно до частини першої ст. 4 Закону №185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Як вбачається з оскарженого Позивачем податкового повідомлення-рішення Відповідача від 05 червня 2019 року, до Позивача застосовано відповідальність на підставі ст. 4 Закону №185/94-ВР.
Проте, застосування санкції до резидентів, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, здійснюється виключно за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2, а не ст. 6 Закону №185/94-ВР.
Більш того, згідно з п. 11 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за наслідками перевірок, які здійснюються контролюючими органами, застосовуються у розмірах, передбачених законом, чинним на день прийняття рішень щодо застосування таких штрафних (фінансових) санкцій.
А Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року №2473-VIII (надалі - Закон №2473-VIII), чинним з 07 липня 2018 року, визнано таким, що втратив чинність з дня введення в дію цього Закону, зокрема Закон №185/94-ВР.
Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №816/65/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, заходи (їх вид та розмір) відповідальності, які підлягають застосуванню за вчинення платниками податків порушення, повинні визначатися згідно з нормативно-правовими актами, чинними на час застосування такої відповідальності, зокрема прийняття відповідного податкового повідомлення-рішення.
Згідно з частиною першою ст. 13 Закону №2473-VIII, Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів; Національний банк України має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження цього заходу захисту для окремих товарів та (або) галузей економіки за поданням Кабінету Міністрів України.
Відповідно до статей 6, 7, 15, 25, 44, 56 Закону України «Про Національний банк України», статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції», розпорядження Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2019 року № 76-р «Про затвердження переліку товарів та (або) галузей економіки, для яких Національний банк має право встановлювати винятки та (або) особливості запровадження заходу захисту, передбаченого абзацом першим частини першої статті 13 Закону України «Про валюту і валютні операції»», з метою врегулювання порядку здійснення банками валютного нагляду за дотриманням резидентами встановлених Національним банком України граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів Правлінням Національного банку України прийнято Постанову «Про встановлення винятків та (або) особливостей запровадження граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 14 травня 2019 року № 67 (надалі - Постанова № 67).
Пунктом 1 Постанови № 67 установлено, що граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, визначені в пункті 21 розділу II Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 02 січня 2019 року №5 (зі змінами) (365 календарних днів), не поширюються на, зокрема товари, які використовуються для виконання робіт із виготовлення (розробки) агрегатів, систем космічних ракетних комплексів (космічних ракет-носіїв), космічних апаратів, наземного сегмента космічних систем та їх агрегатів, систем і комплектувальних виробів, а також із розробки, виробництва, переобладнання, ремонту, модифікації, технічного обслуговування авіаційної техніки та авіаційних двигунів для суб`єктів космічної діяльності, визначених відповідно до статті 1 Закону України «Про космічну діяльність», а також суб`єктів літакобудування, що підпадають під дію статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості».
Отже, на час прийняття оскарженого Позивачем податкового повідомлення-рішення Відповідача (05 червня 2019 року), граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів на Позивача, як суб`єкта літакобудування, що підпадає під дію статті 2 Закону України «Про розвиток літакобудівної промисловості», не поширювалися.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Крім того, Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що Наказ на проведення перевірки отримано ним 24.04.2019, а Акт перевірки надійшов йому від 10.04.2019.
Проте, як вбачається з самого Акта, перевірка проводилась з 24.04.2019 по              03.05.2019 року, оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача прийнято на підставі Акта від 10.05.2019 року за номером, який є ідентичним номеру Акта від 10.04.2019, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку, що дату складання Акта - 10.04.2019, зазначено в ньому внаслідок описики.
Згідно зі ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 жовтня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 05.03.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Єгорова Н.М.

                                                                                                                     Федотов І.В.