ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/2413/19  Номер провадження 22-ц/814/976/20	Головуючий у 1-й інстанції Зоріна Д.О.  Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2020 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Одринської Т.В.
суддів:Карпушина Г.Л., Пікуля В.П.
за участі секретаря судових засідань –Філоненко О..В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Полтавській області про відшкодування шкоди, спричиненої здоров`ю та страхових виплат в результаті нещасного випадку на виробництві
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 лютого 2020 року

ВСТАНОВИЛА:
У червні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Кременчуцького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Полтавській області, в якому просила стягнути на її користь одноразову допомогу, внаслідок нещасного випадку на виробництві. Також прохала стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка складається з доплат до середньомісячного заробітку з врахуванням втрати працездатності, відшкодування витрат на ліки, лікування та дієтичне харчування. Крім того, прохала стягнути моральну шкоду, яка завдана їй діями відповідача, внаслідок невиплати належної їй допомоги.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 лютого 2020 року –провадження по справі закрито, в зв`язку з тим, що вказаний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
З вказаною ухвалою не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм процесуального права. В обґрунтування скарги вказує, що спір у справі виник з підстав не виплати їй належної допомоги, внаслідок дорожньо- транспортної пригоди, яка сталася під час руху на роботу. Тобто предметом спору у даній справі є відшкодування шкоди в результаті трудового каліцтва. Вона не ставити вимоги про визнання дій Фонду неправомірними, а просить виплатити їй матеріальну та моральну шкоду, тому вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
У відзиві на апеляційну скаргу в.о начальника управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області вказує, що в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 прохає захистити її порушені публічні права на страхові виплати за страхуванням від нещасного випадку на виробництві, тому цей спір має ознаки публічно – правових відносин, а тому підлягає розгляду за правилами КАСУ.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши пояснення представників учасників справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки позивач звернулась до суду у зв`язку із відмовою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Полтавській області у наданні допомоги з тимчасової непрацездатності, яка відноситься до виплат по загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, а відтак, фактично позивач не погодилась із рішенням суб`єкта владних повноважень щодо здійснення виплат, які призначаються державою.
З вказаними висновками колегія суддів погодитись не може за наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позовних вимог ОСОБА_1 є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, , внаслідок втрати здоров`я, яке вона зазнала в дорожній – транспортній пригоді, яка трапилась по дорозі на роботі, фактично позивач прохає виплатити їй належні кошти, внаслідок трудового каліцтва..
Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Відповідно до статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників є суб`єктом владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.
Натомість, визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням наявного приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.
Отже, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
 Згідно з ч.5 ст.21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше вимоги про відшкодування шкоди вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Отже, умовою розгляду вимоги про відшкодування моральної шкоди за правилами адміністративного судочинства є те, щоби така шкода була заподіяна протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин і заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.
У цій справі спірні правовідносини пов`язані з відшкодуванням позивачеві матеріальної та моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я від нещасного випадку на виробництві.
Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 19 Постанови №6 Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року, якщо в потерпілого у зв`язку з ушкодженням здоров`я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до Закону №1105-XIV.
 Оскільки позивач не оспорював правомірність дій Фонду та не просив визнати їх протиправними, а вимога про відшкодування матеріальної та моральної шкоди не заявлена з одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правий спір, така вимога має розглядатися за правилами цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувану ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука від 12 лютого 2020 року слід скасувати та направити справу для розгляду до суду першої інстанції . 
На підставі викладеного, керуючись ст.367, п. 6 ч.1 ст.374, ст. 379, ст. 382  ЦПК України колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
УхвалуКрюківського районного суду м. Кременчука від 12 лютого 2020 року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 28 травня 2020 року.

головуючий суддя: _______________ Т.В. Одринська

судді: __________________ Г.Л.Карпушин ______________ В.П.Пікуль