Ухвала    

16 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 761/29268/18
 
провадження № 61-3798ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,                Курило В. П., 
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2020 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,    
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня                          2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 січня 2020 року, в задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовлено.
 
25 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 30 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2020 року.

 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі заявник зазначає, що судами не враховано правові висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду № 2/545/670/15 від 17 квітня 2018 року,                                      № 758/6863/14-ц від 20 червня 2018 року, № 408/8040/12 від 13 червня                   2018 року, постановах Верховного Суду № 332/4441/15-ц від 05 грудня                      2018 року, № 916/744/18 від 23 квітня 2019 року, № 278/2177/15-ц від                             03 липня 2019 року  (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Крім цього, судові рішення оскаржуються заявником з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 4 абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Оскільки викладені в касаційної скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від                             30 вересня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 січня 2020 року.
 
Витребувати з Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу № 761/29268/18 за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                             Є. В. Коротенко
 
                                                                                                   А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                    В. П. Курило