ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 р.	Справа № 520/11608/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Любчич Л.В. ,
за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Комаровський молочний завод" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року (ухвалене  суддею Бідонько А.В., повний текст якого складено 27.02.2020 р.) по справі № 520/11608/19
          за позовом       Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області  
          до       Приватного акціонерного товариства "Комаровський молочний завод"               
          про застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю),
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства "Комаровський молочний завод" (в подальшому - ПрАТ  "Комаровський молочний завод"), в якому просило до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівель Приватного акціонерного товариства "Комаровський молочний завод" за адресою: Харківська область, Харківський        район, м. Південне, вул. Героїв Чорнобиля (Кірова), буд. 72, зупинити повністю шляхом їх знеструмлення з опечатуванням пристроїв відключення джерел електропостачання, у зв`язку з чим зобов`язати керівництво ПрАТ "Комаровський молочний завод" негайно припинити використання цих будівель з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог        законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 р. адміністративний позов задоволено. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 р. та ухвалити судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності"  та на не відповідність висновків суду обставинам справи.
У судовому засіданні представник відповідача вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні представник позивача заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що  з 14.08.2019 р. по 20.08.2019 р. Харківським районним управлінням  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, на підставі Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" ( в подальшому  - Закон),  наказу від 15.07.2019 р. № 106 "Про проведення планових перевірок об`єктів", повідомлення про проведення планової перевірки віл 26.07.2019 р. № 2098 та посвідчення на проведення перевірки віл 12.08.2019 р. № 635 Харківського районного управління Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, проведена планова перевірка додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки на території та в будівлях  ПрАТ "Комаровський молочний завод" .
За результатами проведеної планової (позапланової) перевірки будівель ПрАТ  "Комаровський молочний завод" за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, пул. Героїв Чорнобиля (Кірова), буд. 72, щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки 20.08.2019 р. складено акт № 458 (в подальшому - Акт № 458), яким встановлено:
1. Будівлі та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту" (п. 2 опису виявлених порушень).
2. Дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лаги) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, (не проведений вогнезахист дерев`яних конструкцій) (п. 3 опису порушень).
3. На території об`єкту допущено влаштовування звалищ горючих відходів.(п. 10 опису порушень).
4.Вікна горищ будівель майстерні та виробничої будівлі не засклені.(п. 12 опису порушень).
5. Не проведені заміри опору ізоляції електромережі. (п. 13 опису порушень).
6. Не проведено перевірку пристроїв захисту будівель від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів. (п. 14 опису порушень).
7. У приміщенні майстерні світильник живиться від тимчасової електромереж (п. 16 опису порушень).
8. На          електромережі світильника у приміщенні будівлі майстерні, на електромережі у приміщенні будівлі котельної, на світильниках у приміщеннях виробничої будівлі, на електромережі світильника у приміщенні будівлі охорони з`єднання відгалужень та окінцювання жил проводів і кабелів не здійснено за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (п. 17 опису порушень).
9. Допущено підвішування світильника безпосередньо на струмопровідний дріт у приміщенні будівлі охорони.(п. 18 опису порушень).
10. Лінія живлення до побутового кондиціонеру у приміщенні будівлі магазину не забезпечено автономними пристроями електричного захисту (п. 20 опису порушень).
11. Наявний          пожежний резервуар не до повна заповнений водою. (п. 21 опису порушень).
12. Наявний пожежний щит не укомплектований, до комплекту повинні входити: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. (п. 23 опису порушень).
13. Приміщення не забезпечено у повному обсязі вогнегасниками. (відсутня достатня кількість вогнегасників) (п. 24 опису порушень).
14. Не проведено технічне обслуговування наявних вогнегасників. (п. 25 опису порушень).
20.08.2019 р. Харківським районним управлінням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у відношенні до ПрАТ "Комаровський молочний завод"   видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 455 (в подальшому - Припис № 455), в якому зазначено про усунення виявлених порушень та встановлено відповідачу строк для усунення встановлених порушень - до 20.09.2019 р.
Вищевказаний Припис № 455 та Акт № 458 перевірки отримані директором ПрАТ "Комаровський молочний завод" Бровковим О.І. без будь-яких зауважень, а припис  відповідачем не   оскаржувався. 
У зв`язку з не усуненням відповідачем вищевказаних правопорушень, визначених Актом № 458, позивач звернувся до суду з цим позовом. 
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що жодних поважних причин, які заважали вчинити відповідні дії завчасно та у строк, визначений Приписом № 455, відповідачем суду не повідомлено та доказів з цього приводу не надано.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 року № 877-V (в подальшому - Закон № 877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходами державного нагляду (контролю)  - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Спосіб здійснення державного нагляду (контролю) - процедура здійснення державного нагляду (контролю), визначена законом.
Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності (ч. 1 ст. 3 Закону № 877-V).
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду (ч. 5 ст. 4 Закону № 877-V).
Згідно із п. 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затврджене постановою Кабінету Міністрів Українивід 16.12. 2015 р. № 1052, Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.
Відповідно до п. 4 розд. І Правил пожежної безпеки в Україні, пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.  
Згідно із ч. 7 ст. 7 Закону № 877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.(ч. 8 ст. 7  Закону № 877-V). 
Частиною 4 статті 4 Закону № 877-V визначено, що виключно законами встановлюються вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності.
Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є зокрема недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами та нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій.
          Згідно із ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України, забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Згідно із п.п. 12 ч. 1 ст. 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Частиною 2 статтею 68 Кодексу цивільного захисту України визначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд.
Судовим розглядом встановлено, що в ході планової перевірки позивачем  встановлено, що будівлі  підприємства відповідача експлуатуються з порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що підтверджується Актом  № 458.
Згідно із п. 24 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Відповідно до п. 3.1 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 року № 457 (в подальшому - Класифікатор) "Надзвичайна ситуація - порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті, спричинене аварією, катастрофою, стихійним лихом чи іншою небезпечною подією, зокрема епідемією, епізоотією, епіфітотією, пожежею, що призвело (може призвести) до виникнення великої кількості постраждалих, загрози життю та здоров`ю людей, їх загибелі, значних матеріальних утрат, а також до неможливості проживання населення на території чи об`єкті, ведення там господарської діяльності".
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, аварія - небезпечна подія техногенного характеру, що спричинила ураження, травмування населення або створює на окремій території чи території суб`єкта господарювання загрозу життю або здоров`ю населення та призводить до руйнування будівель, споруд, обладнання і транспортних засобів, порушення виробничого або транспортного процесу чи спричиняє наднормативні, аварійні викиди забруднюючих речовин та інший шкідливий вплив на навколишнє природне середовище.
Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечна подія - подія, у тому числі катастрофа, аварія, пожежа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, епіфітотія, яка за своїми наслідками становить загрозу життю або здоров`ю населення чи призводить до завдання матеріальних збитків.
Розділом 4 Класифікатору встановлено, що надзвичайна ситуація техногенного характеру - це порушення нормальних умов життя та діяльності людей на окремій території чи об`єкті на ній або на водному об`єкті унаслідок транспортної аварії (катастрофи), пожежі, вибуху, аварії з викиданням (загрозою викидання) небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин, раптового руйнування споруд; аварії в електроенергетичних системах, системах життєзабезпечення, системах телекомунікацій, на очисних спорудах, у системах нафтогазового промислового комплексу, гідродинамічних аварій тощо.
У розділі 6 Класифікатору зазначені коди надзвичайних ситуацій у наслідок пожеж та вибухів.
Згідно визначення ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять" небезпечним чинником пожежі є прояв пожежі, що призводить чи може призвести до опечення, отруєння леткими продуктами згоряння або піролізу, утравмування чи загибелі людей та (або) до заподіяння матеріальних, соціальних, екологічних збитків. До небезпечних факторів пожежі належать: підвищена температура, задимлення, погіршення складу газового середовища.
Пожежа - неконтрольований процес знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для істот та навколишнього природного середовища (п. 32 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України та п. 4.3.1 ДСТУ 2272-06 "Пожежна безпека. Терміни та визначення основних понять").
Відповідно до п. 43 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення. Техногенна безпека характеризує стан захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій техногенного характеру. Забезпечення техногенної безпеки є особливою (специфічною) функцією захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій.
Згідно із п. 33 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України,  пожежна безпека - пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
У розділі 6 Національного класифікатору ДК 019:2010 "Класифікатор надзвичайних ситуацій" зазначені коди надзвичайних ситуацій в наслідок пожеж та вибухів.
Таким чином, пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, але й за  наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від шкідливого впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки відповідачем не надано ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та достатніх доказів про усунення виявлених в ході перевірки Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області порушень ПрАТ "Комаровський молочний завод" в сфері техногенної та пожежної безпеки, то адміністративний позов   є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до            вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта, що експертним висновком судової пожежно-технічної експертизи № 122/2019 від 27.12.2019 р. (в подальшому - Експертиза), складеним судовим експертом  Росоха С.В. стосовно території та будівель ПрАТ "Комаровський молочний завод" за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Південне, вул. Героїв Чорнобиля (Кірова), буд. 72, підтверджується, що відсутні підстави для задоволення позову в спірних правовідносинах, суд апеляційної інстанції вважає необгрутованими з наступних підстав. 
Згідно висновків вказаної Експертизи, на день складення цього висновку усунено більшість виявлених відхилень від вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, встановлених в Акті № 458.
Одночасно висновком цієї Експертизи встановлено, що відхилення від вимог законодавства у сфері пожежної безпеки, які наведені у позиціях 2, 3 розділу опису виявлених порушень (будівлі та приміщення не обладнано системами протипожежного захисту відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 "Системи протипожежного захисту"; дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лаги) не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, (не проведений вогнезахист дерев`яних конструкцій), на день складання експертного висновку є наявними, але не такими, котрі можуть за певних обставин  привести до виникнення пожежі, а їх технічна реалізація потребує суттєвих капітальних затрат. 
Тобто, вказаною Експертизою підтверджено, що відповідачем не повністю усунені порушення, встановлені в Акті № 458.
Крім того, наявність таких порушень як відсутність протипоженої сигналізації та необроблення дерев`яних елементів горищних покриттів засобами вогнезахисту, які не можуть призвести до пожежі, не може бути підставою для відмови в задоволенні позову в спірних правовідносинах, оскільки наявність цих порушень унеможливлює своєчасне сповіщення людей про існування загрози у випадку пожежі, що є порушенням вимог ДБН В.2.5 -56:2014 "Системи протипожежного захисту".
Щодо інших доводів  апелянта суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 316, 322, 325, 326, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Комаровський молочний завод"  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 року по справі № 520/11608/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили  з дати її прийняття та може бути оскаржена  протягом тридцяти днів з дня  складення повного судового рішення шляхом подачі  касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк	
Судді	   	О.А. Спаскін    Л.В. Любчич   	
Повний текст постанови складено  22.06.2020 року