Постанова
Іменем України 
 
22 травня 2020 року
м. Київ
 
справа № 142/236/15-ц
провадження № 61-38785св18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,    
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Управління Державної казначейської служби України у Піщанському районі Вінницької області,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року у складі судді Голоти Л. О. 
 
Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Піщанському районі Вінницької області про відшкодування моральної шкоди.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції  
Рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 04 червня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Короткий зміст заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами
 
У січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 04  червня 2015 року за нововиявленими обставинами.
 
Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 22 січня 2018 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.
Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику у зв`язку з невиконання вимог ухвали від 22 січня 2018 року.
Короткий зміст ухвал суду апеляційної інстанції
У квітні 2018 року ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 04 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, визначено строк для подання заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами з обґрунтуванням поважності причин його пропуску.
Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року відмовлено у відкритті  апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року про залишення без руху на підставі частини четвертої статті 357 ЦПК України.  
Суд апеляційної інстанції мотивував ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження тим, що заявник пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції та наведені ним причини його пропуску є неповажними.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У липні 2018 року до суду касаційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла касаційна скарга, у якій він, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року та передати справу до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
  
ОСОБА_1 зазначає, що всупереч вимогам процесуального права суд апеляційної інстанції безпідставно визнав наведені ним причини пропуску строку на апеляційне оскарження неповажними, не врахувавши, що відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини та практики Верховного Суду України необхідність усунення судової помилки може бути обґрунтуванням поновлення строків на апеляційне оскарження судового рішення.
   
Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції. 
Позиція Верховного Суду
Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
Згідно зі статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
 
Частиною четвертою статті 357 ЦПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
 
За заявою учасника справи суд поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша  статті 127 ЦПК України).  
Встановлено, що ухвала Піщанського районного суду Вінницької області від 06 лютого 2018 року постановлена без участі заявника, її копію ОСОБА_1 отримав 13 лютого 2018 року, а апеляційну скаргу подав 12 квітня 2018 року (майже через два місяці), тобто з пропуском встановленого законом строку на її оскарження. 
Як на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 посилався на те, що він подавав заяву про виправлення описок в ухвалі суду першої інстанції, в задоволенні якої ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 20 березня 2018 року відмовлено, а також на те, що оскаржувана ухвала постановлена неповноважним складом суду.   
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  застосування положень статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.
Установивши, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 06 лютого 2018 року пропущений за відсутності поважних причин, суд апеляційної інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у відкритті апеляційного провадження на підставі частини четвертої статті 357 ЦПК України.
Доводи касаційної скарги на законність оскарженої ухвали не впливають, висновків апеляційного суду не спростовують.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала апеляційного суду - залишенню без змін. 
Керуючись статтями 389, 400,  401 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
                                            ПОСТАНОВИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
 
Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 23 травня 2018 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та  оскарженню не підлягає.    

Судді:                                                                                      В.  І.  Журавель

                                                                                                 Н. О. Антоненко

                                                                                                 М. М. Русинчук