П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/6350/19	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді –	Джабурії О.В..	
 	 	
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:
В жовтні 2019 року ОСОБА_2 (надалі – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області (надалі – відповідач), в якому просив: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо скасування права власності позивача на володіння, користування та розпорядження автомобілем BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , двигун – НОМЕР_2 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_3 , що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого на підставі договору купівлі – продажу від 06.02.2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Бриз»;
- зобов`язати відповідача поновити реєстрацію права власності та зареєструвати за позивачем право на володіння, користування та розпорядження автомобілем BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , двигун – НОМЕР_2 , синього кольору, номерний знак НОМЕР_3 , що належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого на підставі договору купівлі – продажу від 06.02.2018 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Бриз»;
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у серпні 2019 року він отримав лист від Регіонального сервісного центру від 12.07.2019 року вих. №31/15-4209 про скасування права власності на володіння, користування та розпорядження автомобілем марки BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , з підстав того, що відповідно до листа Одеської місцевої прокуратури №2 від 02.07.2019 року №7718-19 щодо здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні внесеному до ЄДР №12018160480003187 від 17.08.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ч.2 ст.289 КК України, в якому зазначено, що в ході даного досудового розслідування встановлено, що реєстраційна операція з перереєстрації транспортного засобу марки BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , за позивачем 06.02.2018 року проведена на підставі підроблених документів, що є наслідком недійсного правочину. Позивач вважає, що такі дії відповідача є незаконними, безпідставними та протиправними, оскільки договір купівлі-продажу, на підставі якого придбано автомобіль недійсним не визнано та не скасовано, відсутній будь-який обвинувальний вирок суду щодо вчинення кримінального правопорушення, про які зареєстровано відомості до ЄДР про підробку документів, які б слугували підставою для скасування реєстрації транспортного засобу. З цих підстав позивач стверджує, що оскільки він є добросовісним набувачем автомобіля, то дії відповідача щодо скасування реєстрації права власності є необґрунтованими та такими, що порушують права позивача як власника.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2020 року позовні вимоги задоволені наступним чином: 
- визнати протиправними дії відповідача щодо скасування реєстраційної операції від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 за ОСОБА_2 ;
- визнати протиправним та скасувати висновок Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області від 12 липня 2019 року про скасування реєстраційної операції від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 за ОСОБА_2 ; 
- зобов`язати відповідача поновити реєстраційну операцію від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 за ОСОБА_2 . 
Не погоджуючись з вищезазначеною постановою, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, 06.02.2018 року у територіальному сервісному центрі МВС в Одеській області №5152 за позивачем зареєстровано автомобіль BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 .
Для проведення такої реєстрації позивач надав договір комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року, укладений між ОСОБА_1 , як попереднім власником вищевказаного автомобіля BMW 325 та ТОВ «Бриз», як комісіонером (т.1 а.с.164), а також договір купівлі – продажу від 06.02.2018 року №353/18/03338, укладений між ТОВ «Бриз» та позивачем (а.с.18-19).
02.07.2019 року до регіонального сервісного центру МВС в Одеській області надійшов лист Одеської місцевої прокуратури №2 від 02.07.2019 року №7718-19 (а.с.110), в якому повідомлено, що в ході кримінального провадження №12018160480003187 за результатами проведеного експертного дослідження почеркознавчої експертизи встановлений факт виконання підпису від імені ОСОБА_1 в графі «Комітент» у договорі комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року не ОСОБА_1 , а іншою особою.
До даного листа був долучений Висновок експерта від 21.01.2019 року №421-П (т.1 а.с.76-79). 
12.07.2019 року начальником регіонального сервісного центру МВС в Одеській області затверджено висновок про скасування реєстраційної операції від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 , в якому зазначено, що реєстрація вказаного автомобіля підлягає скасуванню на підставі пункту 40 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою КМУ від 07.09.1998 року №1388, оскільки перереєстрація вказаного автомобіля 06.02.2018 року була проведена на підставі підробленого договору договорі комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року (т.1 а.с.107-109).
12.07.2019 року відповідачем була скасована реєстраційна операція від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 .
30.08.2019 року позивач подав до відповідача заяву про поновлення державної реєстрації за ним вказаного автомобіля (т.1 а.с.29-32), на яку відповідачем надано відповідь від 23.09.2018 року (т.1 а.с.33-36) про відмову у задоволенні заяви позивача.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано будь-якого рішення суду про визнання недійсними договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року та договору купівлі-продажу, які надавались позивачем для реєстрації вищевказаного автомобіля, а висновок експерта від 21.01.2019 року №421-П виконаний у межах кримінального провадження та є одним із доказів у такому провадження, однак суду не наданий обвинувальний вирок суду щодо вчинення кримінального правопорушення, про які зареєстровано відомості до ЄДР про підробку документів, які б слугували підставою для скасування реєстрації транспортного засобу.
Також суд першої інстанції зазначив, що підставою для проведення реєстраційної операції від 06.02.2018 року транспортного засобу за ОСОБА_2 був не договір комісії, а договір купівлі-продажу, що підтверджено даними по «НАІС ДДАІ» МВС України (а.с.134), відносно якого жодних ознак підроблення не зазначено та не встановлено, а тому у відповідача були відсутні підстави для скасування перереєстрації вказаного транспортного засобу згідно п.40 Порядку №1388.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею - продажем транспортних засобів, та їх державної реєстрації здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух» та Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року №1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388 (далі – Порядок №1388). 
Стосовно посилань відповідача на прийняття судом першої інстанції рішення по суті спору з порушенням правил юрисдикції (підсудності), які обґрунтовано були відхилені судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що скасування відповідачем реєстрації вищевказаного автомобіля відбулось не в наслідок зміни власника цього автомобіля, а виключно внаслідок виявлення підробки одного з документів (договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року), який був наданий для такої реєстрації, а тому предметом дослідження у даній адміністративній справі є встановлення наявності або відсутності у відповідача визначених Порядком №1388 підстав для скасування такої реєстрації внаслідок виявлення такої підробки. 
Тобто, предметом оскарження у даній справі є виключно дії та рішення відповідача, як суб`єкта владних повноважень, в сфері реалізації ними владних управлінський функцій з реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів. 
Відповідач обґрунтовує наявність у нього підстав для скасування реєстрації вказаного автомобіля з посиланням на положення пункту 40 Порядку №1388. 
Відповідно до пункту 40 Порядку №1388 зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. У разі встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортних засобів, виявлення транспортних засобів, зареєстрованих (перереєстрованих), знятих з обліку в підрозділах Державтоінспекції, у тому числі тимчасово, за фіктивними чи підробленими документами або таких, що розшукуються правоохоронними органами України у зв`язку з незаконним заволодінням, працівники підрозділів Державтоінспекції оформляють в установленому порядку необхідні документи, скасовують державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку транспортних засобів і передають усі відповідні документи та за наявності транспортні засоби до відповідного органу досудового розслідування. Якщо виявлено факт підроблення митних документів, їх ксерокопії з необхідним поясненням надсилаються до митних органів, у зоні діяльності яких проживають особи, за якими зареєстровані відповідні транспортні засоби.» 
З аналізу цієї правової норми вбачається, що встановлення факту знищення, фальсифікації або підроблення ідентифікаційних номерів складових частин транспортного засобу, або виявлення факту реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу за фіктивними чи підробленими документами, є достатньою підставою для скасування державної реєстрації (перереєстрації) такого транспортного засобу.
При цьому, оскільки Порядок №1388 не визначає будь-якого виключного переліку джерел, з яких орган реєстрації може встановити факт підробки документів, використаних при реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу, то колегія суддів не може погодитися з посиланням суду першої інстанції в обґрунтування своєї позиції на відсутність обвинувального вироку суду в кримінальному провадженні, в рамках якого була проведена почеркознавча експертиза договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року. 
Слід зазначити, що сам факт підробки договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року в рамках даної справи сторонами не заперечується. 
Той факт, що почеркознавча експертиза договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року була проведена в рамках кримінального провадження, по якому на час розгляду даної адміністративної справи ще не винесене остаточне рішення суду, не спростовує самого факту підробки цього договору комісії, встановленого зазначеною почеркознавчою експертизою. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що визначений у пункті 40 Порядку №1388 механізм скасування державної реєстрації автомобілів внаслідок виявлення підробки ідентифікаційних номерів складових частин автомобіля або підробки документів, використаних при його реєстрації (перереєстрації), направлений не на припинення права власності, оскільки державна реєстрація (перереєстрація) автомобілів сама по собі не породжує права власності на автомобілі, що реєструється, а направлений на унеможливлення використання такого автомобіля на дорогах загального користування. 
Тому посилання позивача на те, що відповідач внаслідок скасування реєстрації за ним вищевказаного автомобіля скасував його право власності на цей автомобіль є помилковим.
В обґрунтування такого висновку, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 334 ЦК України передбачені такі положення:
- право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом; 
- переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв`язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов`язання доставки; 
- до передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно;
- право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним;
- права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Слід зазначити, що в даному випадку має місце продаж автомобіля, а не нерухомого майна і проведення не реєстрація права на авто, а державна реєстрація автомобіля.
Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За змістом статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.
Згідно із статтею 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 2.2 договору купівлі – продажу від 06.02.2018 року №353/18/03338 Покупець набуває право власності на транспортний засіб з моменту підписання Сторонами даного Договору купівлі-продажу
А згідно п.2.1 цього договору передача Транспортного засобу Продавцем і прийняття його Покупцем здійснюється після повної оплати вартості майна в момент підписання цього договору.
Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, оформленням і видачею реєстраційних документів та номерних знаків.
Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.
Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.
Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Згідно з пунктами 1-3 Порядку №1388 цим Порядком встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків. Цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх. Представники власників транспортних засобів виконують обов`язки та реалізують права таких власників у межах наданих їм повноважень. Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. 
Відповідно до пункту 7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини). 
Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Згідно із пунктом 8 Порядку державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.
Таким чином, законодавцем визначений спеціальний порядок відчуження та набуття права власності на транспортні засоби, який пов`язаний з обов`язковою реєстрацією власником придбаного автомобіля у відповідних органах не пізніше 10 діб після виникнення у нього права власності на цей автомобіль.
Відтак, право власності на транспортний засіб виникає не внаслідок державної реєстрації такого транспортного засобу, а тому сам факт скасування державної реєстрації транспортного засобу не припиняє права власності на нього, а лише виключає можливість його використання на дорогах загального користування. 
З наведених вище підстав колегія суддів вважає помилковими посилання суду першої інстанції на відсутність відповідних судових рішень про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу, наданих для реєстрації за позивачем вищевказаного автомобіля БМВ, оскільки передбачені пунктом 40 Порядку №1388 підстави для скасування державної реєстрації автомобіля не пов`язані із фактом припинення права власності на автомобіль внаслідок визнання недійсними правовстановлюючих документів на такий автомобіль. 
Для застосування пункту 40 Порядку №1388 достатньо встановлення факту підробки ідентифікаційних номерів складових частин автомобіля або підробки документів, використаних при його реєстрації (перереєстрації), незалежно від факту припинення права власності на автомобіль або визнання недійсними правовстановлюючих документів на автомобіль.
Колегія суддів вважає доведеним факт підробки договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року, використаного при реєстрації 06.02.2018 року за позивачем вищевказаного автомобіля БМВ, а тому такий факт є підставою для скасування такої реєстрації відповідно до п.40 Порядку №1388.
Також колегія суддів не може погодитися з посиланнями суду першої інстанції на відсутність факту підробки договору купівлі-продажу від 06.02.2018 року №353/18/03338, оскільки цей договір купівлі-продажу був укладений Продавцем (ТОВ «Бриз») саме на підставі договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року. 
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, оскільки відповідач діяв у спосіб, на підставі та в межах наданих йому повноважень у зв`язку з виявленням факту підробки договору комісії №3553/18/003338 від 06.02.2018 року, на підставі якого була здійснена реєстрація транспортного засобу за позивачем, а тому рішення відповідача про скасування реєстраційної операції від 06.02.2018 року щодо автомобіля BMW 325, кузов № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_3 прийнято правомірно, і як наслідок, правомірно скасовано реєстрацію вказаного транспортного засобу.
Підсумовуючи все вищевикладене, колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок невірного застосування норм матеріального права, з прийняттям по справі нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року – скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.