ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 березня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/2381/19	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого  судді  Панченко О.М. (доповідач),
суддів:                        Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у справі № 340/2381/19
за позовом  ОСОБА_1 
до Міністерства оборони України,
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про визнання протиправними дій, скасування рішення в частині, зобов`язання вчинити дії, -
встановив:
 
24 вересня 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом до   Міністерства оборони України, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги; 2) скасувати пункт 5 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 19 від 15.02.2019 р. щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги; 3) зобов`язати відповідача призначити, нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб в зв`язку з настанням 08.11.2016 року інвалідності, яка настала внаслідок поранення, травми (контузії) та захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, та надіслати вищевказане рішення до Кіровоградського обласного військового комісаріату для видання наказу про виплату одноразової грошової допомоги.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у задоволенні позову відмовлено
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на його необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції не прийняв до уваги те, що відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що позивач не має документу, що свідчить про причини та обставини поранення. А надані висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 619/ж від 15.03.2016 р. та висновок Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв протокол № 1144 від 16.03.2016р., не є документами, що свідчать про обставини поранення. 
Позивач зазначає, що вказана одноразова грошова допомога – гарантована державою до виплати, особам які мають право на її отримання. Зауважено, що інвалідність у нього настала після перебігу тримісячного строку  з дня його звільнення зі служби, але внаслідок захворювання або одержаного каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, яке мало місце в період проходження служби. Крім того позивачем були подані всі необхідні документи, передбачені Порядком № 975.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. 
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач посилався на те, що інвалідність встановлена позивачу внаслідок поранення під час проходження строкової військової служби. ІІІ групу інвалідності позивачу встановлено лише 10.10.2010 року, майже через 33 роки з моменту звільнення зі строкової служби, таким чином право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача відсутнє. Крім того відповідач посилається на те, що підставою для прийняття рішення є неподання позивачем до відповідного військового комісаріату пакету документів, визначених п.п. 11-13 Порядку № 975.  Відповідач зазначає, що під час розгляду документів позивача та винесення відповідного рішення діяв виключно в рамках чинного законодавства. 
Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову строкову службу в лавах Збройних Сил СРСР з 28.10.1984 по 01.02.1897 р., під час проходження якої приймав участь в бойових діях на території Афганістану з 07.02.1985 по 01.02.1987 р., має статус ветерана війни - учасника бойових дій (а.с. 11-12,19).
У 2016 році проведено медичний огляд позивача з метою встановлення причинного зв`язку його захворювань з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.
З витягу із протоколу засідання ЦВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця №1144 від 16.03.2016 року вбачається, що множинні вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої ноги (контузія головного мозку в 1985 році) позивача, наслідком яких є рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи №619/Ж від 15.03.2016 року, призвели до розвитку захворювань, які пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.16,18).
За результатами огляду МСЕК з 10.10.2016 р. позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК №1355/16 від 08.11.2016 р. (довідка серії 12 ААА №183419), та посвідченням інваліда війни, виданим 18.12.2017 р. серії НОМЕР_1 (а.с.13,15).
Позивач у лютому 2018 року звернувся за місцем свого проживання до Бобринецького РВК з заявою про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням ІІІ групи інвалідності (а.с.20).
Кіровоградський ОВК повернув подані позивачем документи без реалізації у зв`язку з відсутністю документу, що свідчить про причини та обставини поранення(а.с.22).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04.10.2018 у справі 811/1712/18 зобов`язано Кіровоградський ОВК не пізніше 15 днів з дня набрання цим рішенням суду законної сили оформити документи та подати до Міністерства оборони України висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії (а.с.48-53).
Відповідно пункту 5 Витягу з протоколу засіданні комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 15.02.2019 №19, Комісія дійшла висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу у зв`язку із тим, що заявником не було подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975 (а.с.26).
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що  позивач надав до Комісії не всі документи, передбачені у пункті 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 , а саме не подав документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження. Вимога Міністерства оборони України щодо необхідності подання документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), відповідає вимогам законності та не є свавільною. Порядок № 975 не визначає, який саме документ повинна подати особа. Проте надані позивачем документи, не містять відомостей про обставини поранення позивача, ґрунтуються на припущеннях та є не належними документами, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача. При цьому суд першої інстанції зауважив, що право позивача на отримання одноразової допомоги відповідачем у справі не заперечується. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку із виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснюється відповідно до Закону «Про військовий обов`язок і військову службу».
Так, згідно ст. 40 Закону «Про військовий обов`язок і військову службу»  гарантії правового і соціального захисту громадян України, які виконують конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, забезпечуються відповідно до законів України "Про Збройні Сили України", "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей",  "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб",  "Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей"  та іншими законами.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Згідно із ч.1 ст. 3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" дія цього Закону поширюється на: військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - правоохоронних органів), Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань та правоохоронних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, та членів їх сімей; військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей.
Відповідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Підставою для отримання одноразової грошової допомоги є встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 975 особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги: допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.
Згідно з пунктом 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Частиною другою пункту 3 Порядку № 975 встановлено, що днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Абзацом шостим пункту 11 Порядку № 975, серед іншого, визначено, що до заяви про призначення одноразової грошової допомоги додається документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).
Перелік документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності подає уповноваженому органу зазначений у пункті 11 Порядку № 975.
Порядок № 975 не визначає, який саме документ (медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, висновок експерта, протокол військово-лікарської комісії, довідка МСЕК тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги.
Відповідно до пункту 13 Порядку № 975 призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або, у разі відмови, для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Виходячи з наведеного, Порядком № 975 встановлено вичерпний перелік рішень (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), що приймаються розпорядником бюджетних коштів за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Як свідчать встановлені обставини справи, за результатом розгляду поданих позивачем документів, відповідачем було сформовано лист від 14.03.2019 року №572, яким позивача було повідомлено, що останнім не було подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено пунктом 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги…, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. № 975
З витягу протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтва у колишнього військовослужбовця, протокол №1144 від 16.03.2016 року, що здійснювалось для визначення причинного зв`язку отриманих травм, контузій під час військової служби у країнах, де велись бойові дії, встановлено, що у позивача було виявлені множинні вогнепальні осколкові поранення голови, спини, лівої ноги (контузія головного мозку в 1985 році) позивача, наслідком яких є рубці шкіри в зазначених анатомічних областях. 
Подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 822/21/18, від 04 червня 2019 року у справі № 751/2133/17.
Згідно правової позиції Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, висловленої у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребування.
Надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: висновок спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 619/ж від 15.03.2016 р. та висновок Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв протокол № 1144 від 16.03.2016р., не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Відтак, у контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що висновки спеціалістів вказують лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення рубців на тілі пораненням, яке могло мати місце у 1985 році.
Водночас, як свідчить зміст витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України від 16 березня 2016 року № 1144, він постановлений на підставі висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 15 березня 2019 року № 619/Ж, у якому відомості про обставини поранення та контузії,  встановлені зі слів позивача.
Таким чином, позивачем не додано документ, який свідчить про причини та обставини поранення, а рішення Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця, від 16 березня 2016 року № 1144, не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.
Відтак, рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання комісії від 15  лютого 2019 № 19 (пунктом 5), прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень та підстави для скасування цього рішення відсутні.
Проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому немає підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322,  325, 329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. у  адміністративній справі № 340/2381/19 - залишити без змін.
                    
                    Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий   суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко