Справа № 167/21/20  Провадження №33/802/213/20 	Головуючий у 1 інстанції:Сіліч І. І. 	
Категорія:ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., захисника Микулика В.М., правопорушника ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу на постанову судді Рожищенського районного суду від 10 лютого 2020 року, якою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 26 грудня 2019 року, о 20.26год., по вул.Ковельська в м.Луцьку, будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами згідно постанови заступника начальника Рожищенського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області від 03.06.2019, керував автомобілем «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій, в апеляційній скарзі посилається на неврахування судом заявленого клопотання про відкладення розгляду справи з метою подання до суду документів про надіслання матеріалів на розгляд громадської організації, оскільки він щиро розкаявся. Просить скасувати постанову суду першої інстанції як незаконну та необґрунтовану, при цьому застосувати вимоги ст.21 КУпАП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думки захисника та скаржника, які скаргу підтримали та просили змінити постанову судді першої інстанції, суддя приходить до наступного висновку.
Перш за все, твердження скаржника про порушення судом першої інстанції права на захист не беруться до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, так як при розгляді справи судом задовольнялося клопотання захисника про відкладення розгляду (а.с.14). Посилання апелянта про порушення суддею першої інстанції вимог КУпАП не заслуговують на увагу, оскільки останній безпосередньо в судовому засіданні повністю визнав свою винуватість.
Факт вчинення  ОСОБА_1  правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.3 ст.126 КУпАП, не заперечується в суді апеляційної інстанції самим правопорушником, а також доводиться зібраними матеріалами справи.
Кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.130. ч.3 ст.126 КУпАП є вірною, оскільки останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння будучи тимчасово обмеженим у праві керування транспортними засобами.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу правопорушника, а тому прийшов до висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 з урахуванням положень ст.36 КУпАП безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.
У відповідності до вимог ст.21 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
Тобто застосування вимог ст.21 КУпАП до особи, на думку апеляційного суду, є правом, а не обов`язком.
Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які дані про те, яким чином трудовий колектив обслуговуючого кооперативу «Мукошин-Пульмо» в кількості 5 членів буде реалізовувати громадський вплив на правопорушника.
Тому суддя, не вбачає можливості звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП з огляду на характер вчиненого правопорушення та особу правопорушника.
З урахуванням наведеного, суд обґрунтовано визнав винним та призначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення, яке передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Рожищенського районного суду від 10 лютого 2020 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду                  О.М.Клок