ПОСТАНОВА
Іменем України

26 березня 2020 року 
Київ
справа №826/965/16
адміністративне провадження №К/9901/42410/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шарапи В.М.,
суддів - Тацій Л.В., Чиркіна С.М.,
розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - уповноважена особа Фонду, Фонд, ПАТ "Дельта Банк", відповідно) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від     29 квітня 2016 року у складі судді Погрібніченка І.М. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2017 року у складі колегії суддів: Василенка Я.М. (головуючий), суддів: Кузьменка В.В., Шурка О.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., Фонду, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
ОПИСОВА ЧАСТИНА          
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій
1. У січні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом у якому просила:
1.1 - визнати протиправним та скасувати рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., про нікчемність договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року та застосування наслідків нікчемності правочину, яке оформлене наказом від 17 вересня 2015 року №821.
1.2 - зобов`язати уповноважену особу Фонду Кадирова В.В. надати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», внесеному на підставі договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, за рахунок коштів Фонду;
1.3 - зобов`язати Фонд включити ОСОБА_1 до загального реєстру вкладників, для здійснення виплат коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», внесеному на підставі договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, за рахунок коштів Фонду.
2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 29 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від        14 листопада 2017 року, позов задовольнив частково.
2.1 Визнав протиправним та скасував рішення уповноваженої особи Фонду        Кадирова В.В., оформлене наказом №821 від 17 вересня 2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», та застосування наслідків нікчемності правочину; 
2.2 зобов`язав уповноважену особу Фонду Кадирова В.В. подати до Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Дельта Банк», внесеному на підставі договору банківського вкладу № 002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, за рахунок коштів Фонду; 
2.3 У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
3. Судами попередніх інстанцій встановлено:
3.1 12 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПAT «Дельта банк» укладено договір банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») на суму 10 000,00 доларів США зі сплатою 5,5 % річних строком по 10 червня           2015 року та відкрито вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 .
3.2 12 грудня 2014 року між позивачем та ПAT «Дельта банк» також укладено додаткову угоду №1 до договору №002-28801-121214 банківського вкладу (депозиту), якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились викласти пункт 1.6 договору в наступній редакції: « 1.6. Нараховані на вклад проценти сплачуються вкладнику щомісячно, починаючи з першого робочого дня місяця, що слідує за місяцем, в якому проценти нараховані відповідно до умов цього договору, а також у день повернення вкладу в кінці строку дії цього договору або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором, шляхом зарахування на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_2 , відкритий у банку (надалі за текстом - «Поточний рахунок»)». Також, домовились викласти пункт 1.7 договору в наступній редакції: « 1.7. Вклад виплачується вкладнику в день закінчення строку залучення вкладу, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, шляхом переказу відповідної суми грошових коштів на поточний рахунок вкладника.».
3.3 Крім того, 12 грудня 2014 року між позивачем та ПAT «Дельта банк» укладено додаткову угоду №2 до договору №002-28801-121214 від 12 грудня 2014 року банківського вкладу (депозиту), якою, зокрема, передбачено, що сторони домовились доповнити пункт 1.2 договору підпунктом 1.2.1. в наступній редакції: « 1.2.1. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється шляхом перерахування з відкритого в банку поточного рахунку іншої фізичної особи-резидента. Виключно для цілей цього договору сторони домовились, що умови пункт 5.1.1. Правил до відносин, що виникають на підставі цього договору, не застосовуються».
3.4 12 грудня 2014 року на депозитний рахунок позивача № НОМЕР_2 гр. ОСОБА_2 (боржник перед кредитором - ОСОБА_1 ) було внесено                10 000,00 доларів США, що підтверджується випискою по особовим рахункам за         12 грудня 2014 року.
3.5 У відповідності до постанови Правління Національного банку України від                 2 березня 2015 року №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 березня 2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 3 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк».
3.6 Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Дельта Банк» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В.
3.7 Рішенням Виконавчої Дирекції Фонду від 8 квітня 2015 року №71 внесено зміни до рішення №51 від 2 березня 2015 року та запроваджено тимчасову адміністрацію строком на шість місяців з 3 березня 2015 року по 2 вересня 2015 року .
3.8 У відповідності до наданої суду копії рішення виконавчої дирекції Фонду від              3 серпня 2015 року №147 строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» по 2 жовтня 2015 року включно та продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В.В. до 2 жовтня       2015 року включно.
3.9 Крім того, за результатами перевірки правочинів за вкладними операціями в ПАТ «Дельта Банк» уповноваженою особою Фонду Кадировим В.В. прийнято наказ від           16 вересня 2015 року №813 «Щодо заходів, пов`язаних із наслідками виявлення нікчемних правочинів (договорів) за вкладними операціями» (із змінами, внесеними відповідно до наказу №836 від 22 вересня 2015 року), відповідно до якого застосовано наслідки нікчемності договорів банківського вкладу (депозиту), що є нікчемними з підстав, викладених у пункті 7 частини третьої статті 38 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452-VI), серед яких і договір банківського вкладу (депозиту), укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк».
3.10 Відповідно до постанови Правління Національного банку України 2 жовтня          2015 року №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 2 жовтня        2015 року №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
3.11 Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону №4452-VI, провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову В.В. на два роки з 5 жовтня 2015 року по 4 жовтня 2017 року включно.
3.12 На офіційному сайті Фонду розміщено оголошення, про те, що Фонд розпочне виплати вкладникам ПАТ «Дельта Банк» за загальним реєстром (не залежно від часу закінчення строку депозитного договору) з 8 жовтня 2015 року.
3.13 У подальшому, на адресу позивача надійшло повідомлення №05-3189284 від               3 грудня 2015 року про нікчемність правочину (договору банківського вкладу          №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня               2014 року) з підстав, передбачених пунктом 7 частини третьої статті 38 Закону      №4452-VI.
3.14 Уважаючи протиправним рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., яке оформлене наказом від 17 вересня 2015 року №821 у частині визнання нікчемним укладеного договору банківського вкладу (депозиту) від 12 грудня 2014 року            №002-28801-121214 та вважаючи протиправними дії відповідача щодо невключення позивача до переліку вкладників, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:
4. Перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.
5. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.
6. Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
7. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
8. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.
9. Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
10. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
11. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
12. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
13. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
14. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава гарантує фізичним особам, які на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мали у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється Фондом відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.
15. Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.
16. Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджено матеріалами справи, 12 грудня 2014 року між позивачем та ПАТ «Дельта банк» укладено договір банківського вкладу №002-28801-121214. Перерахування коштів на рахунок позивача у сумі 10000 доларів США підтверджено випискою по особових рахунках.
17. Закон №4452-VI визначає порядок складання уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
18. Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторін правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.
19. Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, зокрема, з підстав укладення банком правочинів (у тому числі договорів), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку (пункт 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI).
20. Зі змісту даної норми вбачається, що пункт 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI не може бути застосованим до договору, укладеного між позивачем та ПАТ «Дельта Банк», оскільки на підставі цього договору у позивача не виникло переваг (пільг) стосовно інших кредиторів банку, а також умови цього договору не передбачають обов`язків банку перерахувати кошти або передати майно позивачу.
21. Відтак, метою пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI є недопущення зменшення активів банку або якості (ліквідності) таких активів на шкоду інших кредиторів, а також захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.
22. Такий висновок узгоджується з правовою позицією щодо застосування пункту 7 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі №910/14681/17, від 30 травня         2018 року у справі №910/23036/16, від 23 жовтня 2018 року у справі №804/6992/15.
23. Згідно з частиною третьою вказаної статті встановлено, що договори, зазначені в частині другій цієї статті, є нікчемними. Уповноважена особа Фонду зобов`язана вжити заходів для витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.
24. Відповідно до частини четвертої статті 38 Закону №4452-VI, (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), Фонд, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.
25. З аналізу вищенаведеного слідує, що уповноважена особа Фонду дійсно наділена правом перевірки вчинених (укладених) банком правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних, але це право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити обставини, з якими закон пов`язує нікчемність правочину. Висновок про нікчемність правочину має ґрунтуватися виключно на встановлених та доведених обставинах, які за законом тягнуть за собою застосування певних наслідків, зокрема щодо не включення особи до переліку вкладників банку для отримання в подальшому гарантованої суми вкладу.
26. При цьому колегія суддів зазначає, що при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не на підставі рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і прийняте відповідне рішення. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. При цьому, перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону №4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 ЦК України не можуть бути застосовані уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону №4452-VI.
27. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі №826/1476/15.
28. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач є вкладником у розумінні приписів статті 2 Закону №4452-VI, вклад розміщено на рахунку в ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому ОСОБА_1 підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону №4452-VI. При цьому уповноваженою особою не наведено правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до приписів Закону №4452-VI.
29. Відтак, позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача. як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.
30. Вказана правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі №802/351/16-а.
31. Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем не доведено наявності правових підстав вважати спірний договір банківського вкладу, укладений між позивачем та ПАТ «Дельта Банк» нікчемним та, відповідно, застосовувати наслідки нікчемності до даних договорів, так само, як не доведено наявність інших правових підстав, визначених Законом №4452-VI, для невключення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду.
32. Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., оформлене наказом №821 від 17 вересня 2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу                   №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня           2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», та застосування наслідків нікчемності правочину, суд зазначає наступне.
33. Згідно із частинами першою, другою, десятою статті 38 Закону №4452-VI Фонд (уповноважена особа Фонду) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.
34. За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 вказаного Закону, виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними.
35. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу чи рішення уповноваженої особи Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 Цивільного кодексу України та частини третьої статті 38 Закону №4452-VI) незалежно від того, чи проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку із затвердженням її результатів відповідною комісією. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, прийнятим уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку.
36. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11 квітня, 16 травня, 4 липня 2018 року (справи №№910/12294/16, 910/24198/16 та 819/353/16, відповідно).
37. Оскільки рішення про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, таке рішення не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб внаслідок його прийняття. Таким чином, права позивача у цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами цього банку як юридичної особи.
38. Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо його оскарження, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., оформлене наказом №821 від 17 вересня 2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», та застосування наслідків нікчемності правочину не може бути розглянута у судовому порядку (у тому числі в адміністративних, цивільних, господарських судах).
39. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, що діяла до 8 лютого 2020 року) суд касаційної інстанції скасовує судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтею 238 КАС України, а саме якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
40. За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду Кадирова В.В., оформлене наказом №821 від 17 вересня 2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня 2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», та застосування наслідків нікчемності правочину, із закриттям провадження у справі в зазначеній частині вимог.
41. Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від           15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 345, 354-356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -
ПОСТАНОВИВ:
43. Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.
44. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 14 листопада             2017 року, у частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві  «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича, оформлене наказом №821 від                    17 вересня 2015 року в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу №002-28801-121214 («Депозит Delta Premier (без поповнення)») від 12 грудня               2014 року, укладеного між ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», та застосування наслідків нікчемності правочину скасувати, провадження у справі в цій частині позовних вимог закрити.
45. У решті постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від                        14 листопада 2017 року залишити без змін.
46. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Шарапа
Судді:                                                                                                              Л.В. Тацій          

                                                                                                              С.М. Чиркін