Справа № 346/125/20 
Провадження № 33/4808/190/20 
Категорія 130 ч.1 КУпАП   
Головуючий у 1 інстанції Васильковський В. В. 
Суддя-доповідач Васильєв 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П., 
за участю захисника адвоката Ломничука Ю.Ю.,
розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України,-
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,- 
                                                      в с т а н о в и в :
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 03 січня 2020 року близько 04 год.55 хв. в Івано-Франківській області автодорога Н-10, 154 км. с. Раківчик, водій керував транспортним засобом «Мітсубіші Аутлендер», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. 
Не погодившись з вказаним рішенням суду захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що розгляд справи неодноразово відкладався через клопотання про виклик в судове засідання свідків та поліцейських, які так і не були допитані судом, оскільки не з`являлись. Розгляд справи було призначено на 20.03.2020 року, на що захисник направив на адресу суду електронного листа з проханням перенести судове засідання в даній справі на розумний строк на підставі введення карантинних заходів та не можливістю прибуття в судове засідання через відсутність громадського транспорту.
Зазначає, що свідків на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення не було, що свідчить про фальсифікацію протоколу та матеріалів справи, а також свідчить про неправомірні дії поліцейських.
Вказує на те, що найважливішою підставою для скасування постанови суду є те, що суддя як на доказ винуватості послався на неіснуючий в матеріалах справи документ: «копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки», якого в матеріалах справи немає.
Окрім того, копія протоколу в матеріалах справи навіть не заповнена працівником поліції та знаходиться в матеріалах справи у вигляді чистого бланку
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, копія якого повинна була бути вручена особі, що притягається до адміністративної відповідальності, та який також знаходиться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, що свідчить про його не вручення правопорушнику. В матеріалах справи немає жодних даних того, що ОСОБА_1 не бажав отримувати копію вказаного акту.
Направленням на огляд в медичний заклад м. Івано-Франківська, хоча найближчий медичний заклад знаходився в м. Коломия за місцем проживання ОСОБА_1 .
Суд послався на пояснення свідків та поліцейських, які жодного разу не з`явились на виклик суду, хоча належним чином повідомлялись про день та час призначених судових засідань у справі. Не можливо встановити модель камери, за допомогою якої здійснювався відеозапис подій і ОСОБА_1 не було попереджене про ведення відеозапису, чим порушено його право на приватність.
Працівниками поліції не було повідомлено ОСОБА_1 про причини зупинки транспортного засобу, яким він керував. ОСОБА_1 вимагав у поліцейських запросити свідків та надати ліцензійний прилад, документи, які б підтверджували його сертифікацію. ОСОБА_1 готовий був пройти огляд в медичному закладі, однак відмовлявся їхати до м. Івано-Франківська, оскільки перебували на території Коломийського району.
Працівники поліції оформляли матеріали справи в недоступній для обзору водія темній ділянці дороги, заповнювали їх, не ознайомлювали з ними ОСОБА_1 та їх копії останньому не вручали.
Після оформлення матеріалів справи, працівники поліції поїхали, а до ОСОБА_1 попутно під`їхали декілька знайомих йому осіб і всі вони також продовжили подальший рух у своїх автомобілях.
Посвідчення водія у ОСОБА_1 не вилучалось, автомобіль не затримувався працівниками поліції, ОСОБА_1 дозволили подальший рух за кермом транспортного засобу, що свідчить про те, що останній не мав ознак алкогольного сп`яніння. Протокол про адміністративне правопорушення також не містить даних про те, що транспортний засіб був затриманий чи переданий для керування іншій особі.
Звертає увагу на те, що працівники поліції не наполягали на проведенні огляду ОСОБА_1 в медичному закладі, хоча останній відмовився від проведення огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу на підставі відсутності ліцензійного свідоцтва приладу Драгер та сертифікат його придатності. Дані документи не були представлені і суду.
Суд не надав належної оцінки доказам у справі, порушенням, з якими були оформлені матеріали справи відносно ОСОБА_1 , що свідчить про грубе порушення судом норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, хоча повідомлявся судом про розгляд апеляційної скарги.  
Адвокат Ломничук Ю.Ю. просив розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , оскільки останній не має наміру приймати участь у судовому засіданні та повністю довіряє їй представництво своїх інтересів у суді, повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив постанову суду скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню, а постанову судді необхідно скасувати з наступних підстав.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, в апеляційній скарзі захисник адвокат Ломничук Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без участі ОСОБА_2 та його захисника, чим порушив його право на захист.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Перевіряючи вищевказані доводи апеляційної скарги, апеляційний суд виходить із сукупності обставин, які  свідчать про наявність у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності об`єктивної реальної можливості бути присутнім у суді під час розгляду справи та організувати ефективний захист своїх інтересів, про прийняття судом першої інстанції необхідних заходів щодо повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про розгляд справи та характер процесуальної поведінки вищевказаної особи протягом розгляду справи у суді. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання 30.01.2020 року та 20.02.2020 року, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. 22 січня 2020 року та 13 лютого 2020 року повернулися вручені рекомендовані повідомлення про виклик до суду на 30.01.2020 року та 20.02.2020 року (а.с. 17, 24). 29 січня 2020 року на адресу суду від адвоката Ломничука Ю.Ю. поступила заява про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з наданням правової допомоги та ознайомлення з матеріалами справи. (а.с. 20-22).
Вказані обставини свідчать про те, що суд першої інстанції мав можливості розглянути справу до введення карантину, однак безпідставно, за відсутності поважних причин відкладав розгляд справи.
Однак, 20 березня 2020 року на адресу суду від адвоката Ломничука Ю.Ю. поступило клопотання про відкладення в умовах карантину та призначення наступної дати розгляду справи призначити після закінчення карантину. (а.с. 40) 
Як вбачається зі змісту постанови судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2020 року, суд розглянув справу без участі особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, незважаючи на подане клопотання захисником. Своє клопотання про відкладення розгляду захисник адвокат Ломничука Ю.Ю., мотивував тим, що у зв`язку із пандемією короновірусу, та введення урядом певних обмежень щодо руху транспорту, він та  ОСОБА_1 позбавлені можливості прибути у судове засідання суду першої інстанції та просив відкласти розгляд справи до закінчення карантину.  
Апеляційний суд звертає увагу на те, що Кабінет Міністрів України постановою «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 р. № 211, відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. установив з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. 
За наявності відповідного клопотання від учасників судового розгляду про відкладення розгляду справи у зв`язку із оголошенням карантинних заходів, суд першої інстанції повинен визнати таке клопотання обґрунтованим і не може без згоди вказаних учасників судового засідання розглянути справу до завершення карантину. 
Таким чином, враховуючи, що запровадження карантину в країні є поважною причиною для неявки в судове засідання і є правовою підставою для відкладення розгляду справи, суд першої інстанції повинен був прийти до висновку, що неявка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника в судове засідання в період з 12.03.20220 року та на час установлення карантину на всій території України є правовою підставою для відкладення розгляду справи. 
Розгляд справи судом в період дії карантину за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, від яких надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до завершення або послаблення карантинних заходів, грубо порушує право на захист  і свідчить про незаконність судового рішення. 
Однак, постановою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення.
Вказана постанова суду підлягає безумовному скасуванню, оскільки є незаконною та прийнята судом з грубим порушенням права на захист. 
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується із діями працівників поліції, оскільки він не порушував ПДР України, йому не було працівниками поліції запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, огляд в медичному закладі останньому пропонувалось пройти в м. Івано-Франківську, а не в м. Коломия, що є порушення Інструкції, свідків при складанні протоколу не було, відеозаписи проводились невідомо якими відеокамерами, а тому вважає протокол про адміністративне правопорушення, долучені пояснення свідків та долучені до нього відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції неналежними та недопустимими доказами. 
Факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу  поліцейським або в медичному закладі встановлюється судом на підставі доказів, які досліджені та оцінені судом  за внутрішнім переконанням. 
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №311713 від 03.01.2020 року ОСОБА_1 03 січня 2020 року близько 04 год.55 хв. в Івано-Франківській області автодорога Н-10, 154 км. с. Раківчик, водій керував транспортним засобом Мітсубіші Аутлендер, з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Від проходження на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Тим самим порушив п.2.5 ПДР України.
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором взводу №1 роти 1 БУПП в Івано-Франківській області капралом поліції Зеленчук І.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою.
В протоколі зазначені свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . 
Працівниками поліції у ОСОБА_1 не було вилучено посвідчення водія та тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. 
До протоколу про адміністративне правопорушення було додано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, рапорт працівника поліції та відеозаписи, які долучені до матеріалів справи з нагрудних камер працівників поліції.
Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень та від його підпису із ознайомлення із протоколом про адміністративне правопорушення. 
Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
З долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції. вбачається, що після зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , останній незважаючи на неодноразові пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу Алкотест Драгер та в медичному закладі не погодився. 
Апеляційний суд вважає, що вищевказані відеозаписи є належними та допустимими доказами, оскільки отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Так, зі змісту відеозапису вбачається, що працівники поліції неодноразово роз`яснювали ОСОБА_1 правові наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та тривалий час умовляли та переконували останнього не допускати порушення та пройти вказаний огляд.
При перегляді зазначений відеофалів встановлено, що ОСОБА_1 було роз`яснені його права та обов`язки, працівники поліції уточнювали чи не бажає останній скористатись правом чи обов`язком, передбачених ст.63 Констатації України та ст. 268 КУпАП, на що ОСОБА_1 категорично відмовився. Останньому було прочитано та роз`яснено зміст протоколу та на неодноразові пропозиції працівника поліції щодо підпису в протоколі та отримання його копії, ОСОБА_1 категорично відмовлявся. 
Апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням приходить до висновку, що доводи захисника Ломничука Ю.Ю. надані в судовому засіданні апеляційної інстанції стосовно того, що ОСОБА_1 не було вручено копію протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, оскільки повністю спростовуються сукупністю доказів, які досліджені у судовому засіданні апеляційної інстанції. 
Окрім того, з відео файлів, долучених до матеріалів справи працівниками поліції, вбачається, що працівниками поліції були запрошені в якості свідків сторонні особи, які були присутніми при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі.
В апеляційній скарзі захисник Ломничук Ю.Ю. стверджує, що долучені до протоколу про адміністративне правопорушення письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не можна вважати належними та допустимими доказами, оскільки їх не було в наявності при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №311713 від 03.01.2020 року відносно ОСОБА_1 .
До матеріалів справи долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.6-7), згідно яких вони 03.01.2020 року о 04.40 год. вони були зупинені працівниками поліції та запрошеними бути в якості свідків. У їх присутності водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу, а також проїхати до медичного закладу, та пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Свідок ОСОБА_3 додатково в своїх пояснення зазначив, що водій автомобіля Мітсубіші Аутлендер дійсно був п`яний, дана подія відбулась в селі Раківчик.
Разом з тим вищевказані свідки не допитувались у судовому засіданні суду першої інстанції, що позбавляє суд посилатися на вищевказані докази, як на належні та допустимі докази, які підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення. 
Судом першої інстанції та апеляційним судом приймались неодноразові заходи, щодо допиту у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які не з`явились до суду з невідомих причин. 
Разом з тим, правова оцінка вищевказаних пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не впливає на правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вона підтверджується сукупністю інших доказів, які були досліджені судом.
В матеріалах справи по адміністративне правопорушення міститься направлення на огляд водія до закладу охорони здоров`я КНП «ПНУІФОР» з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння (а.с.5), відповідно до якого ОСОБА_1 направлявся на відповідний огляд.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що у зв`язку з тим, що обов`язок доставити водія на огляд на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу протягом двох годин з моменту виникнення відповідних правових підстав прокрадається на працівників поліції, то останні самостійно визначають медичний заклад вони зможуть найшвидше доставити водія для проходження відповідного огляду.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що захисник вважає неправомірними дії  працівників поліції, оскільки останні  зупинили транспортний засіб без наявних правових підстав, оскільки ОСОБА_1 не порушував ПДР України, а тому  вважає, що подальші дії працівників поліції незаконними, а отримані докази неналежними та недопустимими. 
У відповідності до рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 БУПП в Івано-Франківській області рядового поліції Гуменяк А.В. (а.с.8), патрулюючи у складі екіпажу в нічній зміні 03 січня 2020 року, було зупинено транспортний засіб «Мітсубіші Аутлендер», д.н.з. НОМЕР_1 , за порушення ПДР, а саме: не працював лівий показник габариту під керування ОСОБА_1 . Водій не мав при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс цивільного страхування. При спілкуванні з водієм у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова. Водій відмовився пройти огляд на визначення алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків. На підставі чого на водія було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та за ч.1 ст.126 КУпАП.
Апеляційний суд вважає, що правомірність дій поліцейських щодо зупинки транспортного засобу не знаходиться у причинному зв`язку з обов`язком водія транспортного засобу пройти відповідний медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. 
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд  у відповідності до п.2.5 ПДР України кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, відповідно до відеозаписів з нагрудних камер працівників поліції було встановлено, що на ОСОБА_1 працівниками поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване у сфері забезпечення  безпеки дорожнього руху, згідно якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП за керування  03.01.2020 року транспортним засобом без посвідчення водія до штрафу у розмірі 425 грн. 
Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння  або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Враховуючи наведене, керуючись законом і оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд поза всяким розумним сумнівом вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 03 січня 2020 року близько 04 год.55 хв. в Івано-Франківській області на автодорозі Н-10, 154 км. с. Раківчик, керував транспортним засобом Мітсубіші Аутлендер, з д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 ПДР України.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушення не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до вимог ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато ,а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи закінчились строки ,передбачені ст. 38 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення 02.02.2020 року і на теперішній час закінчився строк накладення на нього адміністративного стягнення, який встановлено ст.38 КУпАП.
Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог  п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. 
На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -
                                                                 
                                                     п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника адвоката Ломничука Ю.Ю. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 , скасувати та прийняти по справі нову постанову. 
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
На підставі ст.38 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського
Апеляційного суду                                                                                           О.П. Васильєв