Ухвала
Іменем України 
30 березня 2020 року
м. Київ
справа № 221/492/18
провадження № 51-1574 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року,
встановив:
Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 15 листопада           2019 року 
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця                     м. Грем?янчинськ Пермської області Російської Федерації, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимого, останнього разу – 14 серпня 2019 року вироком Волноваського районного суду Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на  3 роки 6 місяців,
засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення  менш суворого покарання біль суворим, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Строк обчислення покарання постановлено рахувати з 17 травня 2019 року.
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу прокурорів задоволено. Вирок районного суду змінено в частині остаточно призначеного покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України. 
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, яке призначено за оскаржуваним вироком та вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року, засуджено ОСОБА_5 до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
В строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зараховане покарання, відбуте частково за вироком Волноваського районного суду Донецької області від 14 серпня 2019 року з 17 травня 2019 року по 22  серпня 2019 року. В іншій частині вирок залишено без зміни.
Не погодившись із ухвалою суду апеляційної інстанції, захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 оскаржив її в касаційному порядку.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, тобто у  вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у  вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку.
У своїй касаційній сказі захисник просить  змінити ухвалу суду апеляційної інстанції у зв?язку із неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону України  №838-VIII від                     26 листопада 2015 року, зарахувати ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк попереднього ув?язнення з 17 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі. Захисник посилається на безпідставну відмову судом апеляційної інстанції у задоволенні його клопотання про зарахування в строк відбуття покарання       ОСОБА_5 строку його попереднього ув?язнення з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі та погіршення цим становища засудженого.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши долучені до скарги копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
Як убачається із наданих копій судових рішень, при винесенні вироку Волноваським районним судом Донецької області  від 15 листопада  2019 року, не вирішувалося питання про зарахування у строк покарання ОСОБА_5 попереднього ув?язнення з 17 травня 2019 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок районного суду з апеляційними скаргами зверталися тільки прокурори,  та в частині зарахування у строк покарання ОСОБА_5 попереднього ув?язнення він не оскаржувався.
Разом із тим, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК  України і порядок їх вирішення врегульовано в ст. 539 цього Кодексу, згідно з якою клопотання (подання) про вирішення питання, пов?язаного з виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, установлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Таким чином, дане питання можливо вирішити в порядку, передбаченому                    ст. ст.  537, 539 КПК України.
Неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим необхідно було б змінити чи скасувати оскаржене судове рішення, у провадженні не встановлено.
Таким чином, судом апеляційної інстанції постановлено законне та обгрунтоване рішення.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК України. 
Отже, обґрунтування касаційної скарги не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.
Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 12 березня 2020 року.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:
 
ОСОБА_1                             ОСОБА_2                                     ОСОБА_3