Справа № 461/1848/20                                Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/504/20                 Доповідач: Урдюк Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року  Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Зирянова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Іванківа Андрія Богдановича на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 березня 2020 року про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України,
в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння.
Вилучений згідно з протоколом про порушення митних правил №0369/20900/20 від 03.02.2020 року товар повернуто  ОСОБА_1 для вивезення за межі митної території України.
Згідно з постановою судді, 03 лютого 2020 року близько 20 години 21 хвилини ОСОБА_1 , повертаючись з приватної поїздки з Республіки Польща в Україну через м/п «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби автомобілем марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , обрав для слідування смугу руху спрощеного митного контролю «зелений коридор», чим своїми діями заявив про відсутність будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження. За даними Держприкордонслужби ОСОБА_1 був відсутній в Україні менше 24 годин. Автомобіль було скеровано до боксу поглибленого догляду товарів та транспортних засобів, де під час проведення повного митного огляду, окрім особистих речей водія, в конструктивних порожнинах під капотом вищевказаного транспортного засобу, а також в багажному відділені, в правій та лівій боковинах за декоративною обшивкою, з ознаками приховування виявлено продукти харчування: сир т/м «MLEKOVITA KRESOWE OKO», в кількості 53 упаковки. Кінцева дата споживання 06.2020. Код УКТ ЗЕД 0406; сир т/м MLEKOVITA FAVITA, в кількості 35 упаковок. Кінцева дата споживання 06.2020. Код УКТ ЗЕД 0406. Даний товар громадянин України ОСОБА_1 визнав своїм. Загальна вага перелічених товарів становить 77,15 кг. Доступ до даного товару став можливим шляхом демонтажу декоративних обшивок. До митного контролю жодних документів, які підтверджують вартість вказаних товарів, громадянин України ОСОБА_1 не надав. 
Не погоджуючись із рішенням судді першої інстанції, представник Галицької митниці Держмитслужби Іванків А.Б. подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просить скасувати постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 та прийняти нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі ста відсотків вартості предметів правопорушення у дохід держави, конфіскувати в дохід держави предмети, вилучені протоколом про порушення митних правил №0369/20900/20 від 03 лютого 2020 року, та стягнути на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати у справі про порушення митних правил.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог представник митного органу покликається на те, що прийнята суддею постанова не гарантує спричинення юридичних наслідків для правопорушника, тобто усвідомлення ним протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати подібного у майбутньому. 
Окрім цього, представник митниці звертає увагу й на те, що Галицька митниця ДМСУ понесла витрати за зберігання товару, затриманого відповідно до ст.511 МК України.
Заслухавши представника Галицької митниці Держмитслужби на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності, що ніким не оспорюється.
Відповідно до вимог ст. 33-35 КУпАП, які визначають загальні засади накладення адміністративного стягнення, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року  зазначив, що згідно з принципом  верховенства права однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно  досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту  основоположних прав  особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості  скоєного правопорушення, а також його наслідкам.
Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням. 
При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03 червня 2005 року № 8 зі змінами «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.
Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суддя місцевого суду в повній мірі врахував у відповідності до положень ст. 33 КУпАП тяжкість, характер і спосіб вчиненого правопорушення, особу порушника, який є особою молодого віку,ступінь його вини, те, що останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вину визнав та усвідомив наслідки вчиненого, щиро розкаявся, проживає у багатодітній сім`ї, позитивно характеризується за місцем проживання, правопорушення вчинено ним вперше та пов`язане із скрутним матеріальним становищем у сім`ї, взявши до уваги мету адміністративного стягнення, передбачену ст. 23 КУпАП, та співрозмірність можливого стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 483 МК України, вчиненому правопорушенню, тобто принцип розумності накладення стягнення, та зробив, на думку апеляційного суду, вірний висновок про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.
На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду, встановивши і належним чином оцінивши фактичні обставини справи та ступінь суспільної небезпеки діяння, за наявності обставин, які пом`якшують відповідальність за порушення митних правил, та відсутності обтяжуючих обставин, підставно звільнив ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, за малозначністю, на підставі ст. 22 КУпАП обмежившись усним зауваженням та закрив провадження у справі.
Представником Галицької митниці Держмитслужби не доведено, а апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено, що наслідки вчиненого ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, представляють собою суспільну небезпеку та завдали значної шкоди суспільним та державним інтересам, правам та свободам інших осіб.
Під час розгляду справи в місцевому суді порушень вимог законодавства, які б вплинули на правильність прийнятого рішення, допущено не було, тому доводи апеляційної скарги про необ`єктивність, незаконність та безпідставність прийнятого рішення, є необґрунтованими.
З огляду на наведене, постанова судді першої інстанції є вмотивованою, а підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.294 КУпАП, ст. 529 МК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в  :

постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 10 березня 2020 року, якою провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з малозначністю вчиненого ним діяння, залишити без змін, апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Іванківа Андрія Богдановича - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду              Т.М. Урдюк