П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 420/2970/20	

Категорія: 109020000                                                                                              
            Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.  
                                                                                                                                         Час і місце ухвалення: м. Одеса 
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                  –  Ступакової І. Г.                       

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Южненської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення матеріальної шкоди,
                                              
В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Южненської міської ради в якому просить:
визнати протиправними дії Южненської міської ради щодо прийняття рішення № 1701-УІІ від 05.03.2020 року;
зобов`язати раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га на території Южненської міської ради; 
стягнути з відповідача на користь позивача 20 000 грн. за шкоду, заподіяну бездіяльністю.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за його позовом до Южненської міської ради про відшкодування завданою бездіяльністю шкоди у розмірі 20 000 грн.
Роз`яснено позивачу, що позовні вимоги про відшкодування шкоди підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції в частині відмови у відкритті провадження по справі в частині позовних вимог щодо відшкодування завданою бездіяльністю шкоди, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови у відкритті провадження та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду в цій частині.
В обґрунтування апеляційної скарги  зазначає, що вимога про відшкодування шкоди заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір.
Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України, враховуючи достатність доказів для її вирішення.
Відповідно до ч. 1  ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Відмовляючи у відкритті провадження по справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 грн. за шкоду, заподіяну бездіяльністю, суд першої інстанції виходив з того, що в межах даної справи позивачем не заявлено вимог щодо оскарження бездіяльності відповідача, з якою він пов`язує спричинення йому матеріальної шкоди у розмірі 20 000 грн., а відповідна бездіяльність була предметом судового розгляду по справі № 420/177/20. Водночас, роз`яснив позивачу право на звернення із даними позовними вимогами до суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до положень частини першої  статті 5 КАС України  кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України  визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно з положеннями ч.1 ст. 21 КАС України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.
Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України  вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, рішенням ООАС від 16.03.2020 № 420/177/20 визнано протиправною бездіяльність щодо не прийняття на пленарному засіданні рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 від 16.09.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража площею 0,01 га та зобов`язано прийняти відповідне рішення на пленарному засіданні. Позивачем вказано що своєю бездіяльністю Южненська міська рада завдала позивачу шкоду на загальну суму 20  000 грн.
Тобто стягнення шкоди передбаченої ч.5 ст.21 КАС України позивач пов`язує з бездіяльністю відповідача, яка встановлена рішенням Одеського окружного адміністративного суду, а не з діями які оскаржуються у даній справі, а отже доводи апелянта що вимога про відшкодування шкоди заявлена в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм права та є безпідставними.
Так, колегія суддів зазначає, що статтею 19 ЦПК України визначена юрисдикція цивільних справ, частиною 1 якої передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.  Тому, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.
З наведеного можна зробити висновок про те, що обставини щодо заподіяння шкоди позивачу ( при відсутності вимоги про визнання рішення, дій чи бездіяльності  суб`єкта владних повноважень протиправними і якщо такі потягнули за собою спричинення моральної шкоди) свідчать про цивільно - правові відносини  та не можуть бути предметом спору в адміністративному процесі.
Слід зауважити, що Європейський суд з прав людини у декількох своїх рішеннях («Coeme та інші проти Бельгії», «Gurov проти Молдови», «Олександр Волков проти України») наголосив, що поняття «суд, встановлений законом», стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).
Відтак, умовою належного розгляду судової справи є дотримання підсудності суду, встановленої законом.
Враховуючи, що в межах даної справи позивачем не заявлено вимог щодо оскарження бездіяльності відповідача, з якою він пов`язує спричинення йому шкоди у розмірі 20 000 грн., а відповідна бездіяльність була предметом судового розгляду по справі № 420/177/20, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження по справі в цій частині.
В силу ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи питання про відкриття провадження, правильно встановив обставини справи та постановив законну ухвалу з дотриманням норм матеріального і процесуального права, ухвала суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в оскаржуваній частині немає.
Керуючись ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
                                                 
                                                     Повний текст постанови складено та підписано 16 червня 2020 року. 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова