УХВАЛА        
 
18 травня 2020 року
 
м. Київ
 
справа № 233/2210/19
 
провадження № 61-6484ск20 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М.,                 Кузнєцова В. О.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - адвокатом Бовсуновською Світланою Олександрівною, на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в справі за позовом приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про переукладення договору оренди земельної ділянки,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У квітні 2019 року ПрАТ «АПК-Інвест» звернулось до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , в якому просило визнати переукладеним договір оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладений між ПрАТ «АПК-Інвест» та                 ОСОБА_2 , на договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:13:000:0118, площею 3,8979 га, на тих самих умовах, що і раніше укладений договір оренди земельної частки (паю), починаючи з дати державної реєстрації права власності відповідача на земельну ділянку. 
 
Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року позов ПрАТ «АПК-Інвест» задоволено частково.
Визнано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером 1422481500:13:000:0118 площею 3,8979 га за орендарем -                                     ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та             ОСОБА_2 , зареєстрованого 20 лютого 2014 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 16.
У задоволенні позовних вимог ПрАТ «АПК-Інвест» в частині визнання договору оренди землі переукладеним відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постановою Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.
Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року в частині визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером                                  1422481500:13:000:0118 площею 3,8979 га за орендарем -                            ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та            ОСОБА_2 , зареєстрованого 20 лютого 2014 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 16 скасовано.
У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.
 
У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 , подана представником - адвокатом Бовсуновською С. О., на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року, здана до поштового відділення зв`язку 22 квітня 2020 року, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
У клопотанні, доданому до касаційної скарги, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження судових рішень, посилаючись на те, що копію постанови апеляційного суду отримала 27 березня 2020 року, в підтвердження чого надає поштову кореспонденцію суду.
 
Частиною другою статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки без своєчасного отримання копії оскаржуваного судового рішення заявник позбавлений можливості як визначення необхідності подання касаційної скарги, так і її мотивування, що є обов`язковим елементом касаційної скарги згідно з вимогами статті 392 ЦПК України, він підлягає поновленню.
 
Заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПрАТ «АПК-Інвест» відмовити.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 27 березня 2007 року в справі № 6-7167сво06, 18 грудня 2013 року в справі № 6-127цс13, Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі                 № 484/4135/18, 30 жовтня 2019 року в справі № 233/4198/18,                            11 листопада 2019 року в справі № 484/4067/18, ухвалі Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 233/2217/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, вказує на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки апеляційний суд не перевірив рішення місцевого суду в повному обсязі (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України).
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                    2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 України. 
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
                                                        
УХВАЛИВ :
 
Клопотання  ОСОБА_1 , подане представником - адвокатом Бовсуновською Світланою Олександрівною, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження заочного рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року та постанови Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року.
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї                      документи, роз`яснити їх право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. С. Жданова  	
 	В. М. Ігнатенко  	
 	В. О. Кузнєцов