Ухвала 
 
02 квітня 2020 року
м. Київ
 
справа № 753/5755/13-ц
 
провадження № 61-5491ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,  
Коротенка Є. В.,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання,
ВСТАНОВИВ:
 
 У квітні 2013 року ОСОБА_2 звернулась до  суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності, який було укладено між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 18 жовтня 2012 року.
У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про визнання частково недійсним вказаного договору довічного утримання, а саме визнати недійсним договір в частині його укладання 18 жовтня 2012 року з нею та ОСОБА_3 ; визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 21 листопада 
2014 року позови ОСОБА_2 об`єднано в одне провадження.
Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.
Рішенням апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2015 року в частині відмови у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту.
Розірвано договір довічного утримання від 18 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Регурецькою О. В., реєстраційний номер №1666.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 051,08 грн.
В іншій частині рішення Дарницького районного суду міста Києва 
від 20 лютого 2015 року залишено без змін.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 оскаржила його в касаційному порядку.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2015 року з підстав пропуску строку, передбаченого на касаційне оскарження. 
20 березня 2020 року  ОСОБА_1 звернулася через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2015 року.
У відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити з таких підстав.
Пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
 
Враховуючи те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 травня 2017 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду міста Києва від 26 травня 
2015 року, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на те ж саме судове рішення, а тому у відкритті провадження слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України.
Керуючись пунктом 3 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду міста Києва від 26 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності; за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про часткове визнання недійсним договору довічного утримання.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                       В. П. Курило
 
А. Ю. Зайцев 
 
Є. В. Коротенко