УКРАЇНА

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                                         
П О С Т А Н О В А
Іменем України

25 травня 2020 року м. Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду - Дзюбін В.В.,
 
за участю потерпілого - ОСОБА_1 
адвоката - Леуса І.П.
особи, щодо якої справа закрита, - ОСОБА_2 ,   
 
переглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду  матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від         10 березня 2020 року,
у с т а н о в и в:
 
Цією постановою провадження в адміністративній справі щодо: 
 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Черкаси, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - 
          
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України - закрите у зв`язку з відсутністю            в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
 
Так, за змістом протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року серії ДПР128 №310697 співробітником поліції встановлено, що  01.02.2020 року о 19:37 годині водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Тойота", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , по вул. Кубанської України                 в м. Києві, порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем  марки "Хюндай", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів. 
 
Закриваючи провадження в справі, суддя місцевого суду вмотивував прийняте рішення поясненнями водія ОСОБА_2 в судовому засіданні та формально послався письмові докази: схему ДТП, письмові пояснення водіїв - учасників даної ДТП відносно обставин її виникнення, протокол про адміністративне правопорушення, а також фотокартки, надані ОСОБА_2 .     
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи постанову судді місцевого суду незаконною та необґрунтованою, просить: поновити строк на апеляційне оскарження; постанову судді Деснянського районного суду від 10 березня 2020 року - скасувати та прийняти апеляційним судом нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні ним  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та притягнути його до адміністративної відповідальності. 
 
На обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , уважаючи висновки судді місцевого суду про невинуватість водія ОСОБА_2 у вчиненні даної ДТП помилковими, необґрунтованими наявними в матеріалах справи доказами, які об`єктивно свідчать, на думку апелянта, про порушення водієм автомобіля "Тойота" під його керуванням вимог п. 10.1 ПДР України, який, здійснюючи маневр перестроювання в крайню праву полосу руху, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту оскарженої постанови та доводів, викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу за викладених у ній обставин; пояснення адвоката Леуса Івана Петровича, який діє у захист прав і законних інтересів апелянта; пояснення ОСОБА_2 про законність і обґрунтованість постанови судді місцевого суду, який заперечував стосовно задоволення апеляційної скарги; вивчивши, перевіривши та оцінивши матеріали адміністративної справи та надані апелянтом додаткові фототаблиці й висновок експертного дослідження обставин та механізму ДТП, обміркувавши доводи скарги, викладені апелянтом, суд апеляційної інстанції вважає необхідним поновити строк на оскарження як пропущений ним із поважних причин, а апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню за таких підстав.
 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.
 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
 
При розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно з`ясовувати питання: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
 
Також при розгляді справ про адміністративні правопорушення необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 245, 247, 250, 251, 252, 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу. 
 
 Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як  на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
 
 Разом з тим, за змістом п. 42 рішення Європейського суду з прав людини "Бендерський проти України" від 15.11.2007 року зазначається, що право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені.
 
Цих вимоги закону при розгляді адміністративної справи щодо ОСОБА_2 суддя місцевого суду не дотримався, виходячи з наступного.
 
Так, за змістом ст. 124 КпАП України, підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів тощо.
 
Висновки судді місцевого суду в постанові не відповідають фактичним обставинам справи та обґрунтовані неправильним тлумаченням п. 10.1 ПДР України, що призвело до необґрунтованого визнання водія ОСОБА_2 невинуватим               у вчинені ДТП та  закриття щодо нього провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. 
 
При цьому суддя місцевого суду в постанові не зазначив мотиви відхилення ним усіх зібраних у справі доказів, віддавши при винесенні рішення перевагу поясненням ОСОБА_2 , формально пославшись на докази додані щодо якого працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за       ст. 124 КпАП України, а також формально послався на докази додані до протоколу.  
 
Між тим, відповідно до вимог п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
 
Проте обставини даної дорожньо-транспортної події об`єктивно свідчать про те, що водій ОСОБА_2 , порушивши вказані вимоги п. 10.1 ПДР України, здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_1 . 
 
Будь-яких порушень ПДР України водієм ОСОБА_1 у даній дорожній ситуації судом апеляційної інстанції - не убачається. 
 
Отже, недотримання суддею місцевого суду вимог ст. ст. 245, 247, 251, 252, 277-2, 278, 279, 280 КпАП України призвело до прийняття щодо ОСОБА_2 незаконного та необґрунтованого судового рішення про закриття провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України. 
 
 За таких обставин, постанова судді місцевого суду щодо ОСОБА_2 не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з винесенням судом апеляційної інстанції у даній справі нової постанови.  
 
В процесі апеляційного розгляду встановлено наступні обставини.
 
Так, 01.02.2020 року о 19:37 годині водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки "Тойота", знак державної реєстрації НОМЕР_1 , по вул. Кубанської України       в  м. Києві, порушивши вимоги п. 10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху,                не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем  марки "Хюндай", знак державної реєстрації НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався в попутному напрямку, внаслідок чого сталося зіткнення, що спричинило пошкодження зазначених транспортних засобів. 
 
Винуватість ОСОБА_2 у порушенні водієм вимог п. 10.1 ПДР України за викладених обставин об`єктивно підтверджується сукупністю зібраних у справі належних і допустимих доказів, у відповідності з якими його пояснення про те, що він на своєму автомобілі "Тойота" рухався чітко в другій смузі руху та напрямку руху не змінював, технічно неспроможні, оскільки не відповідають пошкодженням, отриманим при зіткненні транспортними засобами, схемі ДТП та кінцевому розташуванню автомобілів "Тойота" і "Хюндай" після їх зіткнення.    
 
За таких обставин, дії водія ОСОБА_2 , пов`язані з порушенням вимог          п. 10.1 ПДР України, знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку                з виникненням даної ДТП та наслідками, що за її результатами настали.
 
Отже, дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за ст. 124 КпАП України.
Стосовно висновків судді місцевого суду в постанові, якими той обгрунтував невинуватість ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України, суд апеляційної інстанції вважає їх вкрай безпідставними.  
 
За таких обставин, вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 про скасування постанови судді місцевого суду та визнання водія ОСОБА_3 винуватим                 у вчиненні ним 01.02.2020 року правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, суд апеляційної інстанції уважає такими, що ґрунтуються на законі.
 
Проте апеляційні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, оскільки на момент розгляду справи судом апеляційної інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 2 ст. 38 КпАП України, провадження у ній підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.
 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов остаточного висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.
 
Керуючись ст. 294 КпАП України, Київський апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня 2020 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КпАП України.
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
 
Постанову судді Деснянського районного суду м. Києва від 10 березня          2020 року про закриття на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі щодо ОСОБА_2 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, - скасувати. 
 
Винести нову постанову, якою ОСОБА_2    визнати винуватим у вчиненні ДТП 01.02.2020 року, тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та провадження в справі на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України - закрити в зв`язку із закінченням строків, передбачених ч. 2 ст. 38 КпАП України.
 
 Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

                      Суддя
 Київського апеляційного суду                                             В. В. Д з ю б і н