ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

30 квітня 2020 року 	м. Дніпро	справа № 340/3087/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Прокопчук Т.С.,     
 
                    розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 р. (суддя Притула К.М.) в адміністративній справі № 340/3087/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області,   про визнання дій протиправними та зобов`язати вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся вернувся до суду з позовом в якому просив визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області щодо розгляду його заяви від 01 листопада 2019 року про встановлення статусу інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) та видачі посвідчення інваліда війни; зобов`язати Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області повторно розглянути заяву від 01 листопада 2019 року про встановлення статусу інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) і видачі посвідчення інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) згідно з вимогами Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
В обґрунтування вимог позивач вказував на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії І та інвалідом ІІІ групи. З метою отримання статусу інваліда війни, як це передбачено статтею 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», він звернувся із відповідною заявою до Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області, надавши необхідні документи. Проте, Управління у встановленому законом порядку заяву не розглянуло, питання встановлення статусу інваліда війни не вирішило, обмежившись направленням на адресу заявника лист №05-646 від 28.11.2019, допустивши тим самим, на думку позивача, протиправну бездіяльність.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Яценком О.К. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити. За твердженням скаржника, суд першої інстанції, відмовивши у задоволенні позову, порушив його право на справедливий суд, не врахувавши очевидну обставину участі позивача у ліквідації аварії наслідків на ЧАЕС у складі формувань Цивільної оборони.
У письмовому відзиві на апеляційну скаргу, Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області висловила заперечення проти доводів апеляційної скарги, зазначивши про відсутність у позивача документів на підтвердження залучення його до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку  із  чим останній не має права на отримання статусу інваліда війни.
Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Новоархангельської РДА з 01.01.2004, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС І категорії, що підтверджується посвідченням Серія НОМЕР_1 виданим 17.04.2019 Кіровоградською ОДА. Інвалідність позивача (ІІІ групи) пов`язана із участю в роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС , у зв`язку із чим він користується пільгами згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХП від 28.02.1991 року. 01 листопада 2019 р. позивач звернувся до відповідача з заявою про встановлення (надання) статусу інваліда війни (особи з інвалідністю в наслідок війни) у відповідності до п.9 ст.7 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (а.с.5). До заяви позивачем було додано експертний висновок №9565 від 07.02.2005 (а.с.9), довідки МСЕК № 459555 від 16.02.2011 (а.с.7-8), копія посвідчення учасника ліквідації аварії категорії І (а.с.11), копії сторінок паспорту (а.с.13). Листом від 28 листопада 2019 року за №05-646 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для набуття статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п.9 ст.7 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», оскільки в поданих до розгляду копіях документів не виявлені документи, які б свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.6).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про їх необгрунтованість, оскільки докази, які би свідчили про залучення позивача до формувань Цивільної оборони для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відсутні.
Колегія суддів зазначає, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.
Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 цього Закону до інвалідів війни належать  інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.
Положенням про Цивільну оборону (ЦО) СРСР, затвердженим постановою КПРС і Ради Міністрів СРСР №1111 від 18.03.1976, та Положенням про невоєнізовані формування ЦО СРСР, затвердженим наказом начальника ІДО СРСР №90 від 06.06.1975, формування ЦО, в тому числі невоєнізовані, створювались для виконання заходів по ліквідації аварій, катастроф, стихійних лих, великих пожеж та їх наслідків, а також при застосуванні засобів масового ураження (у воєнний час), захисту і організації життєзабезпечення населення. Завдання щодо виконання завдань виробничого характеру на них не покладалися та не покладаються.
Статтею 9 Закону України «Про Цивільну оборону України» визначено, що силами цивільної оборони є її війська, спеціалізовані та невоєнізовані формування. Відповідно до    статті 11 цього ж Закону невоєнізовані формування цивільної оборони створюються в областях, районах, містах Києві та Севастополі, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно із статті 12 Закону для забезпечення заходів з цивільної оборони, захисту населення і територій від наслідків надзвичайних ситуацій та проведення спеціальних робіт у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, місцевих державних адміністраціях, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності і підпорядкування створюються спеціалізовані служби цивільної оборони: енергетики, захисту сільськогосподарських тварин і рослин, інженерні, комунально-технічні, матеріального забезпечення, медичні, оповіщення і зв`язку, протипожежні, торгівлі і харчування, технічні, транспортного забезпечення та інші. Для проведення евакуаційних заходів в умовах надзвичайних ситуацій на базі місцевих державних адміністрацій створюються евакуаційні комісії.
Колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що наявність доказів залучення  особи до складу формувань Цивільної оборони та отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи є обов`язковими умовами надання особі статусу інваліда війни у відповідності до пункту 9 частини 2    статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження обставини подачі позивачем до Управління соціального захисту населення Новоархангельської районної державної адміністрації Кіровоградської області документів про залучення його до складу формувань Цивільної оборони. Відтак, законні підстави для надання позивачу статусу інваліда війни  - відсутні.
Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про очевидність обставини його участі у ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони, оскільки вичерпний перелік підстав звільнення від доказування наведений у статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, і наведена скаржником підстава не є такою, що не підлягає доведенню. 
Також колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті оскарженого рішення суд першої інстанції, як того вимагає стаття 242 Кодексу адміністративного судочинства України, врахував правову позицію, викладену Верховним Судом у численних справах. Кодекс адміністративного судочинства України ( в його чинній редакції) не наділяє суди першої та апеляційної інстанції правом відступу від правових висновків Верховного Суду. 
Зважаючи на те, що доводи апеляційної інстанції висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 р. в адміністративній справі № 340/3087/19 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 квітня 2020 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук