ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 760/8379/16-а                                                     Суддя першої інстанції: Букіна О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  18 березня 2020 року                                                                              м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Губської Л.В., Епель О.В.,
при секретарі                    - Ліневській В.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняту у відкритому судовому засіданні ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року, дата складання повного тексту якої не зазначена, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління Патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боци Наталії Михайлівни, третя особа - ОСОБА_2 , про визнання протиправними дій та бездіяльності, -

В С Т А Н О В И Л А:
У травні 2016 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Боци Наталії Михайлівни (далі - Відповідач, Лейтенант поліції) про:
- визнання протиправними дій Відповідача при оформленні схеми ДТП та протоколу про адміністративне правопорушення серії Ап1 №876479;
- визнання протиправною бездіяльності Відповідача, яка полягає у неоформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно водія автомобіля КІА ДНЗ НОМЕР_1 ОСОБА_2 за порушення п. 12.1 - 12.3 ПДР.
Протокольною ухвалою суду першої інстанції від 09.06.2017 року залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (далі - Третя особа, ОСОБА_2 ).
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 22.10.2019 року справу залишено без розгляду з підстав повторної неявки Позивача, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду справи, та відсутності від нього заяви про розгляд справи за його відсутності.
Не погоджуючись із даним судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Свою позицію обґрунтовує тим, що, по-перше, представником Позивача двічі заявлялися клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю взяти участь у судовому засіданні, по-друге, безпосередньо ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду справи не повідомлялося, адже розписки про повідомлення про призначені судові засідання надавалися лише представником, по-третє, судом не наведено аргументів неможливості розгляду даної справи без участі Позивача.
Після усунення визначених в ухвалі від 04.02.2020 року про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.03.2020 року.
У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Крім того, від Третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.
Щодо заявленого ОСОБА_1 клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із заходами щодо попередження коронавірусу COVID-19, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ст. 313 КАС України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.
Разом з тим, судовою колегією враховується, що обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи не визнавалася.
Крім того, згідно ч. 1 ст. 309 КАС України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
За таких обставин, зважаючи на відсутність підстав для визнання поважними викладених у клопотаннях причин для відкладення розгляду справи, а також зважаючи на визначені ст. 309 КАС України строки її розгляду, судовою колегією відмовлено у задоволенні заявленого клопотання.
Відтак, учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи, при постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, не прибули у судові засідання 04.07.2019 року та 22.10.2019 року, заяви про розгляд справи за їх відсутності не подавали, що, в силу п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України, є підставою для залишення позовної заяви без розгляду. Крім того, суд зауважив, що доказів на підтвердження поважності неявки у судові засідання надано не було, а неодноразова неявка у судові засідання не дає суду змоги в установлений законом строк вирішити справу внаслідок зловживання осіб своїми процесуальними правами.
З такими висновками суду першої інстанції судова колегія не може погодитися з огляду на таке.
Приписи ч. 5 ст. 205 КАС України визначають, що у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.
З наведеного випливає, що постановлення ухвали про залишення позову без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 240 КАС України можливе виключно за сукупності наступних умов: позивач повторно не прибув у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причини або не повідомив про причини неявки; позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи; позивачем не подано заяву про розгляд справи за його відсутності; неявка позивача перешкоджає розгляду справи.
Відсутність хоча б однієї з вказаних ознак виключає залишення позову без розгляду.
Аналогічна позиція викладена Верховим Судом, зокрема, у постановах від 27.02.2020 року у справі № 500/184/19, від 25.09.2019 року у справі № 815/1394/18, від 19.09.2018 року по справі №826/10538/17.
Як вбачається з матеріалів справи, про дату, час та місце розгляду справи 04.07.2019 року представник Позивача ОСОБА_3 була повідомлена, що підтверджується розпискою останньої (т. 3 а.с. 101). До Солом`янського районного суду міста Києва 04.07.2019 року від ОСОБА_3 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в Київському апеляційному суді (т. 3 а.с. 105).
У зв`язку з викладеним розгляд справи було відкладено на 22.10.2019 року, про що було повідомлено представника Позивача ОСОБА_3, що підтверджується розпискою останньої (т. 3 а.с. 107). При цьому, 22.10.2019 року до Солом`янського районного суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з неможливістю представника ОСОБА_3 з`явитися на судове засідання (т. 3 а.с. 112).
На переконання суду першої інстанції, належне повідомлення представника Позивача про дату, час та місце судового розгляду справи та неявка останнього без поважних причини у два судові засідання підряд без подання заяви про розгляд справи за його відсутності свідчить про втрату зацікавленості особою у розгляді даної позовної заяви та зловживання своїми процесуальними правами з метою унеможливлення розгляду справи в установлений законом строк.
Судом апеляційної інстанції вже було зазначено вище, що обов`язковою передумовою для залишення позову без розгляду є необхідність встановлення належності повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, а також можливість її розгляду без участі такої особи або його представника.
Відповідно до ч. 3 ст. 126 КАС України повістка повинна бути вручена не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, крім випадку, коли повістка вручається безпосередньо в суді.
Якщо для розгляду окремих категорій справ, заяв або клопотань учасників справи цим Кодексом встановлено строк розгляду менше десяти днів, повістка має бути вручена у строк, достатній для прибуття особи до суду для участі в судовому засіданні.
При цьому, за правилами ч. 10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 127 КАС України часом вручення повістки вважається день вручення судової повістки під розписку.
Тобто, особа вважається належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду справи виключно за умови отримання не особисто або її представником повістки не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
Судовою колегією враховується, що у рішенні від 08.11.2018 року Європейський суд з прав людини у справі «Созонов та інші проти України» зазначено, що на національні суди покладається обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення.
Як було встановлено раніше, матеріалами справи підтверджується, що представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було завчасно та належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судових засідань 04.07.2019 року та 22.10.2019 року. При цьому посилання Апелянта на те, що всупереч положень КАС України на адресу Позивача повістки судом першої інстанції не направлялися, судовою колегією відхиляються з огляду на те, що в силу вже згаданої ч. 10 ст. 126 КАС України вручення повістки представнику учасника справи вважається також врученням повістки і цій особі. Викладене, у свою чергу, свідчить про відсутність у суду обов`язку з додаткового направлення повістки на адресу позивача за умови її вручення під розписку його представникові у приміщенні суду.
Разом з тим, судовою колегією враховується, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 248 КАС України ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
У рішенні «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року Європейський суд з прав людини підкреслив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.
Разом з тим, як вірно підкреслено Апелянтом, зміст оскаржуваної ухвали вказує на те, що у ній відсутні мотиви, якими Солом`янський районний суд міста Києва керувався, стверджуючи, що неявка Позивача перешкоджає розгляду справи. Викладене, у свою чергу, свідчить, що в оскаржуваній ухвалі відсутні всі передбачені КАС України передумови для залишення позовної заяви без розгляду.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 11.09.2018 року у справі №805/3837/17-а.
З урахуванням наведених обставин судова колегія приходить до висновку про помилковість постановленої судом першої інстанції ухвали від 22.10.2019 року про залишення позову без розгляду, наслідком чого є її скасування.
Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про залишення позову без розгляду було порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 240, 242-244, 250, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2019 року - скасувати.
Справу направити до Солом`янського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 

Судді                                                                                            Л.В. Губська

                                                                                                    О.В. Епель