Справа № 991/1555/20
Провадження №11-сс/991/260/20
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Доповідач: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року                                                        місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
захисника - адвоката ОСОБА_6 , 
прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 лютого 2020 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.02.2020 відмовлено у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_8  - адвоката ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою захисник подала апеляційну скаргу, в якій стверджує, що ухвала від 24 лютого 2020 року не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам скарги, ухвалу постановлено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Посилається на такі обставини.
Захисник вважає, що прийняття детективом постанови від 06.02.2020 про відмову у задоволенні клопотання щодо виконання процесуальної дії - припинення розшуку ОСОБА_8 є невмотивованим та є проявом бездіяльності детектива у кримінальному провадженні № 42016000000002910.
Слідчий суддя зробив неправильний висновок щодо оскарження захисником рішення, а не бездіяльності, не встановив, що сторона захисту навела у скарзі аргументи щодо наявності у детектива обов`язку вчинити процесуальні дії. Слідчим суддею не враховано, що у даному випадку КПК України визначає строк для вжиття процесуальних дій, спрямованих на забезпечення завдань кримінального провадження та дотримання прав ОСОБА_8 як особи, щодо якої внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В оскаржуваній ухвалі не враховано, що детектив НАБУ ОСОБА_9  ухилився від належного виконання покладених на нього завдань в частині виконання процесуальних дій, зазначених у клопотанні захисника № 233 від 04.02.2020, а саме оцінки доказів.
Ненадання детективом оцінки доказам унеможливлює об`єктивне, повне, всебічне дослідження всіх обставин справи, зокрема і щодо захисту державою ОСОБА_8 від безпідставного обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому злочинів. 
Крім того, будь-яке обмеження можливості особи оскаржити неправомірні рішення, дії чи бездіяльність державних органів, якими звужуються права ОСОБА_8 , є не тільки грубим порушенням права особи на справедливий суд, закріпленого та гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх порушених прав та свобод, а й істотним порушенням вимоги кримінального процесуального закону щодо забезпечення особі права на доступ до правосуддя (ст. 21 КПК України).
Просить скасувати ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24.02.2020 та призначити новий розгляд у Вищому антикорупційному суді.
У судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримала та надала пояснення, що аналогічні доводам апеляційної скарги. 
Прокурор ОСОБА_7 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та зазначив, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про відмову у відкритті провадження.
Детектив НАБУ у судове засідання не прибув. Оскільки детектив належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України його неприбуття не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, а тому апеляційна скарга розглядається без участі детектива. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника - адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу слідчий суддя виходив з того, що захисником фактично оскаржується не бездіяльність детектива, а його рішення - постанова від 06.02.2020 про відмову в задоволенні клопотання, прийнята за результатами розгляду клопотання сторони захисту. Оскільки можливість оскарження такого рішення на досудовому розслідуванні не передбачена КПК України, відмовив у відкритті провадження.
Вказаний висновок відповідає положенням закону та встановленим обставинам.
Статтею 220 КПК України визначений строк розгляду органом слідства клопотань під час досудового розслідування. Так, зокрема, клопотання сторони захисту слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Захисник ОСОБА_6  04.02.2020 звернулася до Національного антикорупційного бюро України з клопотанням № 233 про виконання процесуальних дійв порядку ст. 220 КПК України, а саме: припинити розшук ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 42016000000002910 від 17.10.2016; забезпечити направлення копій процесуальних документів та викликів або повідомлень стосовно ОСОБА_8 з додержанням вимог ст. 542, 566 КПК України за адресою його поточного перебування (проживання): АДРЕСА_1 . (а.с. 42-46). 
За результатами розгляду вказаного клопотання, детективом Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 винесено постанову від 06.02.2020, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 про виконання процесуальних дій та надіслано на її адресу. (а.с. 47-49).
Отже, клопотання захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 розглянуто протягом трьох днів, та надіслано їй, що відповідає вимогам ст. 220 КПК України.
Таким чином, детективом здійснено належне процесуальне реагування та вчинено процесуальну дію, у встановлений законом процесуальний строк. 
Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені  під час досудового розслідування. 
Рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про виконання процесуальних дій не входить до переліку рішень, які згідно зі ст.303 КПК України можуть бути оскаржені стороною захисту. 
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльності слідчого або прокурора, що не підлягає оскарженню.
За наведених обставин слідчий суддя ухвалив рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою сторони захисту, що відповідає положенням ст.ст. 303, 304 КПК України. 
Твердження сторони захисту про неналежне процесуальне реагування детектива на клопотання (ухилення від належного виконання покладених на нього завдань в частині виконання процесуальних дій, зазначених у клопотанні захисника, а саме оцінки доказів) є безпідставним.
Так, процесуальне реагування полягає в діях детектива у відповідь на клопотання відповідно до положень ст. 220 КПК України, які в даному випадку вчинено згідно з вимогами закону – клопотання розглянуто у встановлений законом строк та про відмову в його задоволенні винесено вмотивовану постанову, яку надіслано особі, яка заявила клопотання, а тому такі дії не можуть бути визнаними неналежним процесуальним реагуванням. 
Крім того, посилання в апеляційній скарзі захисника на те, що будь-яке обмеження можливості особи оскаржити неправомірні рішення, дії чи бездіяльність державних органів, якими звужуються його права, є порушенням права особи на справедливий суд, закріпленого та гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є помилковими. Так, право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, вони дозволяються опосередковано, право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватись у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення ЄСПЛ від 28 травня 1985 р. у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства»). 
Частинами 1, 2 статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування. 
Відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. 
В даному випадку колегія суддів не вбачає обмеження права ОСОБА_8 на справедливий суд, оскільки незгода із постановленим процесуальним рішенням органу досудового розслідування може бути оскаржена ним під час підготовчого провадження в суді. 
Крім того, сторона захисту стверджує, що у органу досудового розслідування відсутні підстави для розшуку ОСОБА_8 , оскільки на даний час його поточна адреса перебування (проживання): АДРЕСА_1 .
Колегія суддів не погоджується із вказаним твердженням захисника з огляду на наступне. 
Стаття 281 КПК України передбачає підстави оголошення особи у розшук під час досудового розслідування якщо місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик.
Твердження сторони захисту про наявність нової адреси перебування (проживання) підозрюваного ОСОБА_8 не є беззаперечною підставою для припинення його розшуку, оскільки ОСОБА_8 перебуває за межами України та переконливих доказів щодо неотримання ним або його захисником повідомлень про виклики до слідчого не додано, а тому у органу досудового розслідування відсутні підстави для припинення його розшуку. 
За вказаних обставин, слідчий суддя постановив правильне рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою сторони захисту, що відповідає положенням ст.ст. 303, 304 КПК України.
В силу вимог п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули скасування судового рішення, під час його ухвалення, колегія суддів не вбачає, тому нема підстав для задоволення апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_6 – залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 24 лютого 2020 року про відмову у відкритті провадження за скаргою захисника ОСОБА_8 -  ОСОБА_6 на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк – залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                          ОСОБА_2 
Судді:                                                                                  ОСОБА_3 

                        ОСОБА_4