УХВАЛА

13 травня 2020 року 
Київ
справа №400/3225/18
адміністративне провадження №К/9901/11211/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Ханової  Р.Ф.,  Гусака М.Б., 
розглянув касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області (далі - ГУ ДПС) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 у справі за адміністративним позовом Приватного малого підприємства (далі - ПМП) "Відзев" до Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 05.09.2018 №00082051406,
У С Т А Н О В И В :
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2019, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС від 05.09.2018 №00082051406 про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 2 407 387,85.
16.04.2020 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
В касаційній скарзі ГУ ДПС, обґрунтовуючи довід, що оскаржувані судові рішення не відповідають нормам матеріального та процесуального права, наводить правову позицію Верховного Суду України, викладену в постановах від 11.12.2012 (справа №21-400а12), від 04.11.2015 (справа №825/554/15-а), та Верховного Суду в постановах від 31.07.2018 (справа №813/2229/17), від 17.12.2018 (справа №810/3811/17), від 05.03.2019 (справа №820/4804/17), від 25.04.2019 (справа №804/11864/13-а) про застосування норм абзацу 3 статті 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 №436/95, пункту 2.6 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637.
Разом з тим, застосування судами першої та апеляційної інстанцій цих норм в оскаржуваних судових рішеннях не суперечить правовій позиції, викладеній Верховним Судом України та Верховним Судом в зазначених постановах. Інший висновок судів щодо результату розгляду спору у цій справі, ніж в постановах Верховного Суду України та Верховного Суду, на які посилається ГУ ДПС, обумовлено різним складом фактичних обставин у справі, встановлених судом на підставі оцінки доказів.
Відповідно до частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України вирішення питання достовірності того чи іншого доказу, оцінка доказів на предмет переваги одного доказу над іншим, додаткова перевірка доказів знаходяться поза межами касаційного перегляду справи.
Пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
Керуючись статтею 248, пунктом 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 20.05.2019 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
Р.Ф. Ханова 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду