Ухвала
 
19 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 200/10506/16-ц
провадження № 61-4049ск20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору дарування,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просила: визнати незаконним та скасувати рішення Шевченківської (Бабушкінської) у місті Дніпрі (Дніпропетровську) ради від 18 вересня 1998 року № 605  про дозвіл громадянам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 здійснити продаж підвального приміщення квартири АДРЕСА_1 ); визнати недійсним договір дарування підвального приміщення АДРЕСА_2 ) від 21 грудня 1998 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений Першою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою та зареєстрований за № 4-14265.
 
Рішенням Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено. Судові витрати покладено на ОСОБА_1 . Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 січня 2017 року.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року - без змін.
 
27 лютого 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про задоволення позову.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було подати до суду касаційної інстанції заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 20 січня 2020 року, в якій навести підстави для його поновлення та надати відповідні докази.
 
На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 подала до Верховного Суду клопотання, в якому зазначила, що згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень датою ухвалення оскаржуваної постанови апеляційного суду зазначено 20 січня 2020 року, однак це не відповідає дійсності, оскільки правильною датою ухвалення цього судового рішення є 29 січня 2020 року. На підтвердження вказаних обставин заявник надала належним чином завірені копії вступної і резолютивної частин, а також повного тексу постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року в цій справі, в якій датою ухвалення судового рішення вказано 29 січня 2020 року.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Враховуючи зазначене, касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, подана нею в межах строку, встановленого частиною першою статті 390 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень заявник зазначила, що суди не врахували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду України від 18 липня 2018 року у справі № 916/2069/17, від 22 листопада 2018 року у справі № 904/1040/18, від 15 травня 2019 року у справі № 906/1169/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 598/175/15-ц.
 
Крім того, заявник вказала, що суди встановили обставини на підставі неналежних доказів.
 
Зі змісту доводів касаційної скарги вбачається, що заявник оскаржує судові рішення в цій справі на підставах, передбачених пунктами 1, 4 частини другої статті 392 ЦПК України. 
 
Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки вищевикладені доводи касаційної скарги, що є підставою для відкриття касаційного провадження, викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 26 липня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року.
 
Витребувати з Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська цивільну справу № 200/10506/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору дарування.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 20 квітня 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	С. О. Карпенко	
 	 	
 	М. Ю. Тітов