Постанова
Іменем України
 
18 березня 2020 року
м. Київ
 
справа № 760/20135/13-ц
провадження № 61-921св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),
суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - Державна реєстраційна служба України,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» на ухвалу Київського апеляційного суду в складі судді Рубан С. М. від 03 грудня 2018 року,
 
ВСТАНОВИВ:
1.Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження майном, посилаючись на те, що 16 вересня 2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу квартири. Згідно з умовами вказаного договору відповідач продала, а позивач придбав квартиру АДРЕСА_1 . Пунктом 10 вищевказаного договору купівлі-продажу сторони погодили, що відповідач гарантує, що квартира, яка продається, буде звільнена від речей, які у ній знаходяться та належать продавцю, а також, що передача ключів від зазначеної квартири відбудеться не пізніше 16 січня 2012 року всі зареєстровані в квартирі особи повинні бути зняті з реєстрації не пізніше 16 січня 2012 року. Зазначав, що на час звернення з позовом відповідач чинить йому перешкоди у здійсненні права приватної власності щодо спірної квартири, оскільки на порушення договірних зобов`язань залишається зареєстрованою та постійно проживає в належній йому квартирі, речі не вивезла, ключі від квартири не передала, своїми діями унеможливлює безперешкодне, законне володіння, користування та розпорядження ним своєю власністю на власний розсуд.
 
Посилаючись на вищевикладене, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом виселення ОСОБА_1 .
 
У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою в якій, посилаючись на те, що під час підписання договору купівлі-продажу від 16 вересня 2011 року вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла ними керувати, просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 16 вересня 2011 року, скасувати право власності на квартиру за ОСОБА_2 та визнати за нею право власності на квартиру.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня                 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 16 вересня 2011 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом КМНО Коноваловою Е. А., зареєстровано в реєстрі за № 2874. Визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 34,80 кв.м., жилою площею 18,60 кв.м. за                  ОСОБА_1 .  Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 26 березня 2015 року № 231           ОСОБА_1 під час укладання договору купівлі-продажу спірної квартири за своїм психічним станом не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому суд дійшов висновку про наявність, передбачених частиною першою статті 225 ЦК України підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу спірної квартири та відповідно відмовив у задоволенні первісного позову ОСОБА_2 .
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15 червня 2016 року рішення суду першої інстанції змінено, виключено з мотивувальної частини рішення посилання на статті 328, 392 ЦК України. Абзац четвертий резолютивної частини рішення викладено у наступній редакції: квартиру АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, житловою площею 18,60 кв.м., загальною площею 34,80 кв.м. повернути у власність ОСОБА_1 . У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.  
 
Апеляційний суд, виключаючи з мотивувальної частини рішення районного суду посилання на положення статей 328, 392 ЦК України виходив із того, що оскільки спірні правовідносини виникли з приводу визнання недійсним договору купівлі-продажу та застосування наслідків недійсності правочину, тому вказані норми не можуть бути застосовані в даному випадку.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року  відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ТОВ ФК «Народна позика» на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня                     2016 року.
 
Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зі змісту позовних вимог, предмету та підстав позовів, обставин, які покладені судом в основу рішення, відсутні підстави вважати, що оскаржуваним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року було вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки                   ТОВ ФК «Народна позика» як іпотекодержателя спірної квартири.
 
Узагальнені доводи вимог касаційної скарги
У січні 2019 року ТОВ ФК «Народна позика» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати зазначену ухвалу та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 06 квітня 2016 року в зазначеній справі вплинуло на права та законні інтереси ТОВ ФК «Народна позика», оскільки стало підставою для скасування  Київським апеляційним судом рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 04 лютого                           2016 року, яким були задоволені порушені права іпотекодержателя       ТОВ ФК «Народна позика» та звернено стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 01 червня 2013 року. Апеляційним судом не дотримано вимог процесуального закону, оскільки суд дійшов висновку про те, що рішення суду не приймалось про права, інтереси та обов`язки ТОВ ФК «Народна позика» не відкриваючи апеляційне провадження. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надходив. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                    19 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 760/20135/13-ц з Солом`янського районного суду м. Києва.
 
Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від                  04 березня 2020 року зазначену справу призначено до судового розгляду.
 
2.Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня                       2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги ТОВ ФК «Народна позика» на ухвалу Київського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції. 
 
Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, ТОВ ФК «Народна позика» указувало на те, що суд виніс судове рішення, яке зачіпає його права як іпотекодержателя майна, яке є предметом оскаржуваного правочину у цій справі.
 
Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або  ухвала про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
 
Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.
 
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ ФК «Народна позика», апеляційний суд не врахував, що воно звернулось до суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд вирішив питання про його права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося. 
 
Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу після спливу річного строку з дня складання повного тексту судового рішення. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
 
Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ ФК «Народна позика», а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
Відмовляючи у прийнятті апеляційного провадження, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 358 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною та обґрунтованою. 
 
З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду, а справа підлягає направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.
 
Зазначене узгоджується із правовою позицією, яка викладена у постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).
 
Згідно частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
 
Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).
 
У зв`язку з допущеними апеляційним судом порушеннями норм процесуального права, оскаржувану судову ухвалу необхідно скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду  
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» задовольнити.
 
Ухвалу Київського апеляційного суду в складі судді Рубан С. М. від 03 грудня 2018 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська	
Судді:	С. Ю. Бурлаков	
 	А. Ю. Зайцев	
 	Є. В. Коротенко	
 	В. М. Коротун